Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Fereastra - 2010<br />
visurilor mele… chiar la dumneata, de exemplu!<br />
– La mine se bâlbâi Mavroşin. făcându-se ca un adolescent prins<br />
copiind tocmai de profesoara după care oră de oră îi tânjea inima.<br />
– La dumneata! De ce te miri Rar mai întâlneşti azi bărbaţi romantici,<br />
galanţi, gata să apere onoarea unei femei! Şi dumneata, pot băga mâna-n<br />
foc, eşti unul dintre ei…<br />
– Până la moarte! Până la moarte, Sonia Feedorovna! spuse cu înflăcărare<br />
Mavroşin, căruia-i dispăruse unda de timiditate ce-l cuprinsese, când<br />
femeia visurilor sale îi trecuse pragul.<br />
– Ai fi dumneata în stare să faci asta pentru mine Până la moarte<br />
– Da. Ştii bine că sunt gata a-ţi depune viaţa mea la picioare! Din<br />
moment ce ştii şi de poemele mele…<br />
– Da! Într-adevăr, ele arată că iubeşti cu adevărat! Poate într-o bună zi<br />
voi avea nevoie de ajutorul dumitale şi numai atunci mă voi convinge că ceea<br />
ce mi-ai spus acum nu sunt simple gesturi de convenienţă!<br />
***<br />
Vizita Soniei Feedorovna îi schimbase definitiv viaţa lui Mavroşin.<br />
Era tot mai exaltat în tot ceea ce făcea. Aştepta cu nerăbdarea adolescentului să<br />
treacă nesuferitele şi plicticoasele ore de la bancă pentru a putea trece prin faţa<br />
conacului lui Tomkin, doar-doar o zări pe după perdelele de catifea chipul<br />
blând al celei căreia jurase sacrificiul total. Într-o dimineaţă de duminică blândă<br />
şi sfioasă ca o fecioară ieşită prima dată la biserică, Mavroşijn primi un<br />
răvaş de la Sonia: „Am nevoie de dumneata! Acum! Te aştept la conac!”<br />
Într-o fugă nebună străbătu distanţa dintre casa sa şi conacul lui<br />
Tomkin. Sonia îl aştepta în holul principal, nerăbdătoare, foindu-se de colocolo,<br />
ca un animal sălbatic într-o cuşcă.<br />
– Serghei Alexeevici… viaţa mea este în mâinile dumitale…! Aseară<br />
am avut o ceartă aprinsă cu soţul meu, care mă acuză de infidelitate. Cineva<br />
m-a văzut urcând la dumneata şi i-a spus! Ştii cât de mică şi meschină e lumea<br />
din urbea asta nenorocită! Parcă a turbat! A plecat la vânătoare şi m-a ameninţat<br />
că la întoarcere vom avea o discuţie nu tocmai plăcută. Că va trebui să părăsesc<br />
această casă… să renunţ la tot. Că mă dă afară ca pe o servitoare infidelă…<br />
În ceea ce te priveşte pe dumneata…<br />
– A zis ceva şi de mine<br />
– Da! Că el cunoaşte calea prin care să te arunce în închisoare… să te<br />
facă de râs faţă de colegii dumitale şi că atunci, când vei ieşi de după gratii, vei<br />
fi un nimeni…! Trebuie să facem ceva… Acum, cât mai este timp! Te aşteaptă<br />
afară un cal. Uite, ia şi puşca asta! Vânătoarea nu a început, abia au plecat.<br />
Veui, că el întotdeauna îşi alege locul de pândă în pâlcul de mesteceni, lângă<br />
grota părăsită. Ştoii locul, nu<br />
– Da, îl ştiu, pe acolo îmi place să mă plimb printre mestecenii singuratici<br />
şi să-mi imaginez că vă ţin de braţ şi vă recit din gândurile mele. Mestecenii<br />
au fost dintotdeauna copacii care mi-au adus numai tristeţe în suflet prin<br />
52