Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
45<br />
Almanah<br />
era la cheremul căpitanului de poştă.<br />
El putea face crestături la urechile<br />
surugiilor care întârzia din cauza beţiei<br />
căci miroase a alcool… în jurul<br />
staţiei încep să se construiască câte o<br />
locuinţă. Aşa a apărut aşezarea bicigaşilor<br />
de pe menzilurile poştei.<br />
Într-un mod neaşteptat de<br />
rapid popasul devine o localitate care<br />
se va transforma în târg până la 1880.<br />
A stagnat pentru că Fefeleiul încă deţinea<br />
monopolul desfacerii produselor<br />
de vin, alcool, carne, pâine, tutun şi<br />
alte articole; vinurile din zonă şi rapsozii<br />
făceau ravagii printre călători.<br />
„Ora plecării era respectată cu stricteţe.<br />
Cei care scăpau diligenţa nu se<br />
supărau căci viaţa era destul de dulce<br />
şi frumoasă.” (Dosar 4, f. 14, Muz.<br />
Ist. Ploieşti).<br />
Şi azi există pe strada Tudor<br />
Vladimirescu (în spatele fostei pescării)<br />
o cruce de piatră cunoscută sub<br />
numele de crucea zapiselor şi răboajelor.<br />
Cei doi reprezentanţi ai poteraşilor<br />
şi pahonţilor – ambii ştiutori de<br />
carte – încheiau un fel de contract<br />
pentru câte un transport de mărfuri<br />
care era contrasemnat de un grămătic<br />
al timpului. Această cruce are peste<br />
două secole; a fost ridicată în mahalaua<br />
poteraşilor şi pahonţilor, în dreptul<br />
unei fântâni cu colac de piatră.<br />
Dacă cele două părţi nu ştiau carte, în<br />
lipsa grămăticilor se cresta pe răboj.<br />
Cei ce făceau învoiala, în faţa crucii<br />
de piatră rosteau o formulă de jurământ<br />
cu răbojul în mână zicând: „Aşa<br />
să mă usuc ca el (ca răbojul) de nu mă<br />
voi ţine de cuvânt”. Dintre grămăticii<br />
de la această cruce îi amintim pe<br />
Hristache Molăndrescu devenit apoi<br />
avocat, preotul Urse Pogonaru de la<br />
biserica Adormirea Maicii Domnului,<br />
protopopul Protonotariu; ultimul ce a<br />
funcţionat mai mult a fost grămăticul<br />
Anghel Stoenescu - zis Slivneanul<br />
care a trăit 96 de ani.<br />
Mă pregătesc de flori şi iarbă<br />
În octombrie 2008, fiind invitat la Concursul Naţional de Literatură „Agatha<br />
Grigorescu Bacovia”, Grigore Vieru a evadat dintr-un spital şi spiritul lui nobil a lăcrimat<br />
atunci printre aplauzele spectatorilor. Spunea cu acea ocazie, copleşindu-ne: „Iubiţi fraţi!<br />
Sunt pentru a treia oară la <strong>Mizil</strong> şi am îndrăgit acest oraş şi această lume…” Şi mai departe:<br />
„Eu sunt născut într-un sat aflat lângă Miorcanii marelui Ion Pillat, pe malul drept<br />
al Prutului. După ce s-au distrus bisericile şi mănăstirile de la noi, transformate fiind în<br />
spitale de boli venerice, în spitale de tuberculoşi sau în puşcării, maica, femeie profund religioasă,<br />
în taină, în noaptea Învierii, voia să sfinţească pasca. Şi atunci aştepta zvonul<br />
clopotelor din biserica de pe malul celălalt şi atunci sfinţea ouăle şi pasca… Este păcat să<br />
uitaţi aceste lucruri, care se întâmplă acolo, unde am pătimit şi pătimesc şi astăzi... Dar,<br />
parcă şi de Unire mi-e teamă, când văd că unii îl batjocoresc pe Eminescu în ţara lui“.<br />
La 16 ianuarie 2009, un accident stupid avea să deturneze destinul poetului,<br />
care se stingea din viaţă, două zile mai târziu, la Spitalul de Urgenţe din Chişinău. În<br />
urma sa foşnetul de cuvinte a devenit eternitate: „IEşti trist, te pregăteşti de iarnă /<br />
Iubita parcă mă întreabă, / Iar eu, senin, răspundu-i parcă: / Mă pregătesc de flori şi<br />
iarbă”.<br />
Emil Proşcan