Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Cititi online - CLICK AICI - Primaria Mizil
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Almanah<br />
(urmare din pag. 164)<br />
pantalonii în spate. Până acasă, am<br />
mers cu spatele la toate zidurile, prin<br />
locurile cele mai dosnice. Am invocat<br />
toţi sfinţii din calendarul creştin ca să<br />
mă scape.<br />
– Păi da, subliniez eu gata să<br />
mă reped la jugulara lui, că altă treabă<br />
n-aveau. „Sfinţii şi adulterul”, ar fi un<br />
titlu de prelegere.<br />
– Iar începi! Aşa face întotdeauna,<br />
mă reclamă el rudelor. Îmi<br />
strică dispoziţia.<br />
Dar câte dispoziţii mi-a dărâmat<br />
el... Cred c-o va rata doar pe cea<br />
testamantară. Nici nu ne mai interesează<br />
finalul.<br />
Totuşi, viaţa e rotundă, e<br />
compactă. Sau, mai bine zis, ne mai<br />
compensează cu câte ceva.<br />
Sună telefonul. Răspund eu,<br />
preafericita (exagerat de fericita!) de<br />
mine. Este un fost coleg care, pe vremuri,<br />
mă iubise aşa cum iubim întotdeauna<br />
când ştim, sau simţim, că iubirea<br />
este neîmpărtăşită. Şi-a amintit<br />
că e ziua mea.<br />
Ce răcoritor şi înviorător e<br />
apelul lui! Îmi pansează toate pliurile<br />
şi brazdele de pe suflet...<br />
Desigur, asta n-are nicio legătură<br />
cu afectele. Nu l-am putut iubi<br />
din motive penibile. Parcă mi-e ruşine<br />
să declar că este un nonsens. Era un<br />
bărbat fin, mărinimos, devotat familiei,<br />
cu simţ moral, serios (antonimul<br />
lui „afemeiat”, bineînţeles!) Adică<br />
toate virtuţile care conduc spre nenoroc.<br />
Prin urmare, n-am făcut pasiune<br />
pentru el, se-nţelege!<br />
Rozmarin îmi face o scenă<br />
de gelozie. Amorul meu propriu este<br />
gâdilat. Şi cam atât.<br />
În câteva minute, omul meu<br />
(îi mai zic şi aşa!) îşi vede de repertoriul<br />
lui.<br />
– Staţi să vedeţi ce-am păţit<br />
odată! (Odată, adică prin mezozoic,<br />
comentez eu în gând.) Aveam o relaţie<br />
cu o tipă versată (acestor specimene<br />
eu le aplic eticheta de „vărsate”). A<br />
vrut să mă păcălească şi să-mi pună<br />
un copil în cârcă. Dar nu i-a mers...<br />
Şi tot aşa. Conduc dezbaterile<br />
spre un alt capitol. „Badea-l meu”<br />
se apucă să spună anecdote, iar eu îl<br />
stimulez şi îl secondez ca să scap de<br />
poveştile sale galante. Reuşesc, cred<br />
că mai mult din instinct de apărare decât<br />
din vreun talent nebănuit.<br />
Happy-end-ul este garantat.<br />
Roşca Paul ERSILIAN<br />
MAESTRE...<br />
Vocea stinsă atinse urechea<br />
mea dreaptă şi parcă un fior de groază<br />
îmi străbătu întreaga fiinţă. Am întors<br />
capul să văd de unde provine sunetul<br />
acela şi ochii mei dădură de o arătare<br />
cel puţin ciudată. Un cap ras, pleşuv<br />
aş putea zice, susţinea o bonetă veche<br />
şi hidoasă, pe care pesemne timpul o<br />
cruţase dintr-un prea mare respect pe<br />
care îl purta sieşi. Ochiul verde, singurul<br />
pe care am reuşit să-l văd în penumbră,<br />
strălucea parcă de bucuria<br />
vederii mele, stârnind în mine un sentiment<br />
contradictoriu. Auzisem de<br />
(Continuare în pag. 166)<br />
165