Arta antropomorfă feminină în preistoria spaţiului carpato ... - cIMeC
Arta antropomorfă feminină în preistoria spaţiului carpato ... - cIMeC
Arta antropomorfă feminină în preistoria spaţiului carpato ... - cIMeC
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
www.cimec.ro<br />
M. ANGHELINU, L. NIŢĂ<br />
importante restructurări. Timpul petrecut de părinţi cu copiii scade <strong>în</strong><br />
acest ultim caz, la fel cum gradul de responsabilitate care revine<br />
copiilor mari <strong>în</strong> diverse activităţi de la care erau excluşi <strong>în</strong>ainte<br />
vreme, cum ar fi inclusiv grija şi educaţia fraţilor mai mici, creşte şi<br />
se afirmă de timpuriu (Hames & Draper 2003; Kelly 1992: 59).<br />
Fascinaţi de eficienţa şi exoticitatea mecanismelor egalitare,<br />
antropologii au pierdut din vedere câteva aspecte legate de integrarea<br />
socială a vânătorilor-culegătorilor, de maximă relevanţă pentru<br />
analiza diacronică a tradiţiilor culturale paleolitice. Gradul de<br />
integrare constituie, <strong>în</strong> fapt, o variabilă a complexităţii şi stratificării<br />
acestor comunităţi: minim, <strong>în</strong> cazul vânătorilor-culegătorilor<br />
„simpli”, „generalişti” („foragers”, sensu Binford 1980), mai ridicat<br />
<strong>în</strong> societăţile complexe, para-sedentare, care practică o exploatare<br />
logistică a resurselor („collectors”, sensu Binford 1980). În societăţile<br />
puternic egalitare, fluide, unite mai degrabă de co-prezenţa indivizilor<br />
(Ingold 1999), instituţionalizarea rolurilor şi statutelor este periculos<br />
de scăzută: ele nu au nici principii de excludere, dar nici coduri<br />
sociale stricte de includere. Ele sunt prin definiţie instabile şi<br />
vulnerabile faţă de diverse forme de aculturaţie, persistenţa lor <strong>în</strong><br />
timp, ca specie socială, devenind foarte dificilă (Brunton 1989). În<br />
aceste context, trebuie să privim existenţa unui minim de ierarhie<br />
socială drept esenţială pentru perpetuarea, critică şi evaluativă, a<br />
informaţiei culturale (Shennan 1996).<br />
Problema escaladării complexităţii la vânători-culegători<br />
dispune de o relevanţă specială pentru orice <strong>în</strong>cercare de extrapolare a<br />
modelelor etnografice asupra epocii paleolitice. În această privinţă,<br />
două modele majore domină bibliografia de specialitate: cel al<br />
„nevoii”, <strong>în</strong> care crizele ecologice, agravate de presiunea<br />
demografică, determină o creştere subită a complexităţii – exploatare<br />
intensivă, logistică a resurselor, accesul inegal la resurse, apariţia<br />
liderilor etc. (Arnold 1993) – şi cel mult mai convingător, <strong>în</strong> opinia<br />
noastră, al „oportunităţii”, <strong>în</strong> care membrii ambiţioşi ai comunităţii<br />
reuşesc, mai ales <strong>în</strong> contexte de relativă abundenţă, să manipuleze <strong>în</strong><br />
scop personal interesul colectiv, impunându-şi <strong>în</strong> cele din urmă<br />
47