2011, aprilie (PDF) - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
2011, aprilie (PDF) - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
2011, aprilie (PDF) - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
6 MARTIE <strong>2011</strong><br />
Iosif Vul can – portret peste timp<br />
Georgeta NEDELCU<br />
170<br />
IOSIF VULCAN -<br />
FAMILIA ROMÂNÃ<br />
Pub li cist ºi scriitor român, an i ma tor<br />
cul tural ºi membru al Academiei Ro -<br />
mâne, Iosif Vul can s-a nãscut la 31<br />
martie 1841, în Holod, judeþul Bihor. Pãrinþii sãi<br />
erau gre co-catolici. Tatãl sãu, Nicolae Vul can, a<br />
fost nepotul de unchi al reputatului epis copcãrturar<br />
Samuil Vul can, întemeietorul ºcolii de<br />
la Beiuº, care azi îi poartã numele.<br />
Clasele primare le-a fãcut în comuna<br />
Leta- Mare, unde a locuit cu fa milia în 1844. Din<br />
1851 urmeazã liceul la Gimnaziul Pre mon stra -<br />
tens. La sfatul tatãlui sãu se înscrie la facultatea<br />
de drept a Universitãþii din Budapesta. Cu toate<br />
cã era avocat, îndrãgea mai mult literatura. Pri -<br />
mele încercãri literare le publicã în Fe de ra þiu -<br />
nea, patronatã de Alexandru Ro man.<br />
În luna iunie 1865, Iosif Vul can pune te -<br />
meliile unei reviste, cu numele Fa milia, a cãrei<br />
pro gram era de a rãspândi cultura românã în<br />
Transilvania.<br />
În februarie 1866, Iosif Vul can primeºte la<br />
sediul redacþiei o scrisoare de la Gimnaziul din<br />
Cernãuþi însoþitã de poezia De-aº avea, sem natã<br />
de Mihail Eminovici. Redactorul revistei Fa -<br />
milia este încântat de versurile acestei poezii.<br />
Cu acest prilej românizeazã numele tânãrului<br />
poet, transformându-l din Eminovici în Emi -<br />
nescu. Din acest motiv, Iosif Vul can este con -<br />
siderat ,,naºul literar” al celui mai mare poet<br />
român al þãrii noastre.<br />
În 1880, Iosif Vul can a avut iniþiativa mu -<br />
tãrii revistei Fa milia - pe care a condus-o cu<br />
dãruire, ca unic proprietar ºi ed i tor - de la Bu -<br />
dapesta la Oradea. Destinatã culturalizãrii ºi a -<br />
fir mãrii valorilor spirituale proprii, revista a<br />
avut un numãr relativ con stant de cititori pe<br />
durata apariþiei ei vulcaniene ºi a fost, timp de<br />
câteva decenii, una dintre cele mai citite pu -<br />
blicaþii româneºti. Ea includea în paginile sale<br />
creaþii beletristice, articole ºi studii ºtiinþifice,<br />
însemnãri despre viaþa socialã ºi evenimentele<br />
politice, comentarii estetice ºi informaþii despre<br />
manifestãrile culturale ale momentului.<br />
Întreprinzând o fecundã operã de educaþie<br />
esteticã, revista orãdeanã a pus un ac cent deo -<br />
sebit ºi pe arta spectacolului teatral, despre care<br />
se pronunþã favorabil ºi stimulativ. Articolele<br />
ded i cate actorilor Agata Bârsescu, Constantin<br />
Nottara, Elena Theodorini, ºtirile, notele despre<br />
reprezentaþiile teatrale din satele ºi oraºele<br />
Tran silvaniei, Banatului, Criºanei, Mara mu re -<br />
ºului, inserate în Fa milia decenii de-a rândul<br />
constituie un ma te rial informativ de o ex cep -<br />
þionalã utilitate, fãrã parcurgerea cãruia este im -<br />
posibilã reconstituirea istoriei teatrului ro mâ nesc<br />
în toatã complexitatea ºi cu toate parti cu la ri -<br />
tãþile sale. Tot în paginile revistei Fa milia s-au<br />
gãsit la loc de cinste articolele critice despre<br />
teatru ale lui Mihai Eminescu, inclusiv arti co -<br />
lul-sintezã Repertoriul nostru teatral - nr.<br />
3/18-30, Ian. 1870. De altfel, teatrul a re pre -<br />
zentat pentru Iosif Vul can o pasiune ºi o „stea<br />
conducãtoare”. El a ocupat funcþii de conducere<br />
în Societatea pentru crearea unui fond de teatru -<br />
S.T.R., înfiinþatã în 1870 - al cãrei statut ar putea<br />
fi considerat articolul-man i fest publicat în Fa -<br />
milia, nr. 29-30/Iul-Aug, 1969, intitulat Sã fon -<br />
dãm teatrul naþional! Câteva dintre ideile in -<br />
cluse în articol sunt fermecãtoare prin nobleþea,<br />
dar ºi actualitatea lor: teatrul trebuie sã fie „nu<br />
numai un loc de petrecere ºi distracþiune, ci un<br />
institut pentru cultivarea limbei noastre ºi