GAVRIL CIUBAN - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
GAVRIL CIUBAN - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
GAVRIL CIUBAN - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Gavril Ciuban - 60<br />
Tandrul culegător de cuvinte<br />
A scrie despre Gavril Ciuban la ceas aniversar – Doamne, cum mai<br />
trec anii noştri fără să ne întrebe de vrem or ba s-o facă! – ne apare ca necesar<br />
şi obligatoriu în acelaşi timp. Aceste vorbe vor să acopere tocmai ceea ce este<br />
esenţial în destinul acestui poet din partea de jos a Maramureşului. Existenţa<br />
lui literară marchează, tocmai locul firesc al unui poet adevărat, cu voia sau<br />
fără voia sa, dar mai ales fără voia sa, după cum îl ştim cu toţii de parcimonios<br />
cu propria sa devenire şi cu locul pe care (nu) şi-l revendică prin canoanele de<br />
care nu mai scăpam odată. Ca un legendar zimbru el îşi înseamnă într-un răboj<br />
nevăzut limitele dincolo de care nu vrea nicicum să păşească. Să fie vorba de<br />
teamă, de justa sa autoapreciere, sau despre altceva Noi credem că tocmai ultima<br />
aserţiune trebuie desfăcută din foile care ascund – nu pe deplin, din fericire!<br />
– personalitatea literară a lui Gavril Ciuban şi care se refuză cu o oarecare<br />
obstinaţie, de altminteri feciorelnică, greu de admis şi de înţeles de alţii (totuşi,<br />
cam mulţi!). Pentru că Gavril Ciuban este el însuşi numai în sfera poeziei, în<br />
arealul cuvântului de la care se revendică şi pe care îl revendică cu o tărie şi o<br />
perseverenţă năucitoare de peste patru decenii. Desigur că omul ar părea, la o<br />
primă vedere, altfel decât poetul care îşi apără cu înverşunare lumea lui, lume<br />
atât de străină nouă. Tocmai nouă celor care vrem, cu orice chip, să-l categorisim,<br />
să-l includem undeva în insectarul literaturii de ieri şi de astăzi. Desigur că nu<br />
încape îndoială că locul lui există acolo, dar ce ne facem cu faptul că el, poetul<br />
cum ar veni, nu prea vrea să ne dezvăluie acel lor. Atâta doar cât ne fascinează cu<br />
câte un fulger de metafore, cu un cutremur – că tot e la modă, de n-ar mai fi! – de<br />
versuri aruncate în lume. cu o zgârcenie greu de înţeles, totuşi, de mulţi. Lucrând<br />
asupra cuvântului ce i s-a arătat (în vis oare), îl aduce şi înaintea noastră, dar<br />
el nu mai este acela, ci este altul. Este cuvântul lui Gavril Ciuban. Răsărit între<br />
noi din pădurile seculare ale Vaserului ca o excepţie ce violenta atunci cotidianul,<br />
Documentar biobibliografic aniversar 5