GAVRIL CIUBAN - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
GAVRIL CIUBAN - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
GAVRIL CIUBAN - Biblioteca judeÅ£eanÄ "Petre Dulfu"
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Gavril Ciuban - 60<br />
„Nu-i niciun fel de noutate în ceea ce spun acum: Gavril<br />
Ciuban face parte din grupul celor trei-cinci poeţi maramureşeni<br />
care vor rămâne în istoria literaturii. Ca să nu se înţeleagă cumva<br />
greşit, în respectivul grup îl includ şi pe regretatul Ioan Alexandru,<br />
atât de aproape de sufl etul maramureşenilor. Altfel era destul de greu<br />
să ajung la numărul acesta de poeţi despre care se va vorbi şi mai<br />
târziu. Gavril Ciuban, într-o jumătate de secol de existenţă, a scris<br />
foarte puţin. Poate că a scris mai mult, dar a fost deosebit de zgârcit<br />
cu tiparniţa, spre deosebire de alţi confraţi, care au publicat mai mult<br />
decât au produs. Dar, vorba lui Aurel Baranga, nu-i bine să-i judecăm<br />
pe scriitori, fie şi numai pentru faptul că sunt singurele fiinţe pe care le<br />
aşteaptă, inexorabilă, Judecata de Apoi. Parafrazându-l pe Ion Caraion<br />
putem afirma, fără teama de a greşi: Ciuban vine în numele poeziei pe<br />
care n-a scris-o nimeni. Poezia lui dispune de o excelentă dexteritate<br />
verbală care atinge constant cotele sensibilităţii. Lipsită de metafore<br />
inutile, urcând mereu pe firul istoric al liricii adevărate, poezia lui Ciuban<br />
este o minunăţie care nu se mai împlineşte. Ea face deliciul cititorului pe<br />
care îl pune pe gânduri. […].<br />
Pentru a-şi întreţine bogata dotare imagistică, Gavril Ciuban e<br />
un neobosit căutător de situaţii pe care ştie să le exploateze cu mult har,<br />
scoţând totul din ele, lăsând mereu impresia că este pe punctual să îşi<br />
creeze o a doua natură. Poate că, petrecându-şi vremea cu oameni ca<br />
noi, are impresia că şi-o risipeşte. Nu ştiu unde îl va găsi a Doua Venire<br />
pe poet. Poate, vorba lui, „în acelaşi poet din Balcani, lângă fântâna<br />
cu / ghinturi deflorând-o pe Ana / pe catafalcul de probă”. E treaba<br />
lui. Paradoxal, poezia, destul de tehnică, puternic şlefuită, e străbătută<br />
din când în când de o subtilă tristeţe. Ironia, prezentă la tot pasul, nu<br />
poate acoperi tristeţea poetului. Nici amara persifl are a lucrurilor<br />
sau stărilor omeneşti nu reuşeşte camufl ajul. Sincer mă bucur că în<br />
preajma noastră trăieşte Gavril Ciuban, unul dintre cei mai importanţi<br />
poeţi ai generaţiei sale.”<br />
p. 200-201).<br />
(Ciascai, Grigore. Ispita lecturii. Baia Mare : Proema, 2009,<br />
100 Documentar biobibliografic aniversar