Monografia (document PDF) - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Monografia (document PDF) - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Monografia (document PDF) - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Presă şi cenzură în Basarabia. Documente şi comentarii<br />
3. Presa ieşeană în dosarele secrete ale ohranei ţariste <strong>din</strong> Chişinău<br />
(cazul ziarului Basarabia, 1879)<br />
Mărturii <strong>document</strong>are referitor la presa ieşeană ajunsă în Basarabia, pe parcursul secolului<br />
al XIX-lea, sunt puţine. Referinţele noastre sunt adunate, mai degrabă, <strong>din</strong> fărâmele de informaţii<br />
oferite de fondul arhivelor „secrete” ale Direcţiei guberniale de jandarmi <strong>din</strong> Basarabia 375 .<br />
Subiectul luat în dezbatere privitor la editarea ziarului Basarabia, la Iaşi, în 1879, publicaţie de<br />
orientare socialistă, nu este în exclusivitate unul inedit. Sursele <strong>document</strong>are au constituit deja<br />
subiect de cercetare istorică. Şi trebuie explicat de ce.<br />
Mai întâi, ar trebui subliniat faptul că este vorba de o gamă de subiecte ce ţin de contextul<br />
istoric în care apare periodicul ieşean la 1879 şi, care, înainte vreme, în perioada regimului totalitar,<br />
sovietic, figurau între temele de importanţă majoră. Canonul ideologic însă nu a permis o<br />
altă abordare decât cea închistată într-o interpretare unilaterală a faptului istoric. Fără îndoială,<br />
aceste surse <strong>document</strong>are în măsura în care s-au bucurat de interesul sporit al regimului<br />
de altădată, au fost consultate de o serie de cercetători. Doar o simplă enumerare de nume –<br />
<strong>din</strong>tre cei care au ţinut în mâini aceste surse – fie istorici sau filologi, fie cercetători <strong>din</strong> alte varii<br />
domenii, este suficient de sugestiv la acest capitol: I.G. Budac (1956), M. Muntean (1957; 1961),<br />
P. Ganenco (1960), M. Hasnaş (1991) Gh. Negru (1993), S. Pânzaru (1995), E. Marmaz (1987), M.<br />
Işaev (1998), A. Moraru (2000). Moment curios, de altfel, să constatăm precum că, sursele au<br />
mai fost consultate, în 1987, în scop muzeografic de către cercetătorii unei instituţii ce purta pe<br />
timpuri o titulatură sofisticată de „Muzeul Republican al Prieteniei Popoarelor”.<br />
Reflecţii istoriografice. Evident se cere să subliniem şi altceva: informaţiile istorice, asupra<br />
surselor amintite – apărute sporadic, în varii publicaţii, pe parcursul unei jumătăţi de secol – sunt<br />
excesiv de scunde. Dumitru Coval, spre exemplu, cel care ne-a oferit un amplu tablou istoric al<br />
presei secolului al XIX-lea de pe ambele maluri ale Prutului, a evitat, practic, în scrisul său, acest<br />
subiect de referinţă, amintind doar în treacăt, precum că publicaţia (ziarul Basarabia,1879), a<br />
fost fondată de un grup de revoluţionari emigranţi <strong>din</strong> Basarabia, care propagau idei socialiste:<br />
„Nu întâmplător una <strong>din</strong> primele gazete ale acestora, editată tot la Iaşi, <strong>din</strong> septembrie până în<br />
decembrie, 1879, s-a numit Basarabia. Printre iniţiatorii ei au fost doctorul N. Russel, N. Zubcu-<br />
Codreanu, C. Dobrogeanu-Gherea” 376 .<br />
O primă abordare critică a materialului <strong>document</strong>ar, referitoare la ziarul Basarabia,1879, a<br />
fost realizată de Maria Hasnaş, în 1992 377 . Cercetătoarea s-a arătat preocupată, mai întâi, de<br />
constatarea unor „momente de controversă între istoriografia română oficială şi izvoarele de<br />
arhivă” referitoare la ziarul Basarabia <strong>din</strong> colecţiile <strong>din</strong> Chişinău. Autorul a înaintat „câteva supoziţii”<br />
care vizau legăturile publicaţiei cu Basarabia, propriu-zis, dar şi cu „aspiraţiile naţionale ale<br />
redacţiei” 378 . În contextul amintit, autorul îşi exprimă nedumerirea „de ce programul în cauză (a<br />
ziarului Basarabia, – s.n. M.D), n-a fost publicat şi nici comentat în lucrarea „Presa muncitorească<br />
şi socialistă <strong>din</strong> România (vol. I. Bucureşti, 1964) […]. Unica referinţă la convingerile naţionale<br />
ale membrilor redacţiei se conţine în afirmaţia, precum că în primele numere şi-au făcut apariţia<br />
unele manifestări naţionaliste, datorită bagajului politico-ideologic cu care venise Ioan Nădejde în<br />
mişcarea socialistă” 379 . Refuzând, de fapt, să accepte o astfel de interpretare, M. Hasnaş, exprima,<br />
totodată, un protest vehement faţă de istoriografia încă „proaspătă” a regimului totalitar. Era un<br />
protest îndreptăţit, un protest îndreptat împotriva imobilismului doctrinar, fie cel de sorginte<br />
oficială al istoriografiei române, fie că era vorba de istoriografia sovietică moldovenească. Însă,<br />
375<br />
ANRM, F. 297, inv. 1, d., f. 10 (78 file).<br />
376<br />
Dumitru Coval, Din istoria jurnalisticii româneşti, sec. XIX – înc. sec. XX, Chişinău. Ştiinţa, 1992, p. 194; Vezi la compartimentul<br />
„Revista Contemporanul” (1881-189), cap VI.<br />
377<br />
Maria Hasnaş, Ziarul „Basarabia ” – Câteva file de arhivă, în Anuarul Muzeului Naţional de Istorie a Moldovei, vol. 1, Chişinău,<br />
1992, p. 205– 207.<br />
378<br />
Ibidem, p. 205.<br />
379<br />
Ibidem, p. 205; vezi Presa muncitorească şi socialistă <strong>din</strong> Româna, v. I., Bucureşti, 1964, p. 46.<br />
– 75 –