Monografia (document PDF) - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Monografia (document PDF) - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Monografia (document PDF) - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Maria Danilov<br />
Nu pot să tac, prietene al meu, şi de acel mare folos în atărnarea de învăţătură, pre care îl vom<br />
primi noi de la cetirea părţii neoffiţiale a vedomostiilor de Eparhie: îţ spun drept, după tot adevărul<br />
ele or deştepta în preoţii noştri cei de prin sate măcar ce-va ohota spre dezboltirea purtărilor şi<br />
spre învăţătura cea însăşi de sine […[ Cu atât mai mult dacă preotul de sat nu se îndeletnicesce cu<br />
cetirea cărţilor, nuş cumpără jurnaluri, nu urmează literaturii cei <strong>din</strong> vremea deacuma, vederat că<br />
deşteptarea lui însăşi de sine nici un pas nu se mişcă mai înainte, ci încă dă înapoi.<br />
Dar spre milă vei zice, oare mulţi <strong>din</strong> fraţii noştri, cei de prin sate, după slujirea Domnului<br />
şi bisericii Lui, având mijloacele cele sărace, îşi cumpără jurnaluri măcar de cele duhonicesci?<br />
Abia doar partea a zecea – acesta nui cu mărime la număr, ci însuşi lucrul. Vra să zică îndătorita<br />
cumpărare a vedomostiilor de Eparhie, despre partea aceasta, îi foarte făcătoare de bine.<br />
Ele, fiind în locul altor tipăriri, celor de printre vremi, în atîrnarea ştiută în felul său, vor trezi <strong>din</strong><br />
dormitarea minţii pre mulţi <strong>din</strong> fraţii noştri, şi foarte poate fi, că după aceasta şi la voi se vor arăta<br />
iubitori de cetire, care vor scrie […] 226 .<br />
Însă de la tipărirea la noi vedomostiilor de Eparhie, de cele ce noi mai sus am pomenite, nu<br />
aşteptaţi îndată toate urmările cele făcătoare de bine. Ca una nouă, ce la noi nau fost, tipărire<br />
a vedomostiilor de Eparhie, după însăşi a sa novita, şi îndestul de gre, chiar întîia-oară nu pot să<br />
dobîndească scopusurile sale, cele mai sus de noi căutate.<br />
Ca vedomostiile de Eparhie cu îndestulare săşi îndeplinească programa saşi aleagă zadacea<br />
sa, să ne aducă nouă folosul cel sis, dobîn<strong>din</strong>d cu sporiu scoposul său, – oare sciţi, că neapărat<br />
trebuie, ca toţi lucrătorii noştri de învăţătură şi Păstorii Eparhiei de aici, cari îi informat cu învăţătură,<br />
să ia sama cu aspri luare aminte de acest jurnal de loc […[, să pue fiesce-carele cel favorisit<br />
întraceastă, aşa a zice, obscescu a noastră vistierie duhovnicească, după puterea sa, dajdia ce<br />
prin scriere, atîrnătoare de învăţătură; datori sunt să înfăţoţăze însciinţările sale, trebile cele cu<br />
însăşi lucrul şi băgările de samă, cu un cuvînt, ce lucrează prin puterile obscesci cu o inimă spre<br />
răsfăţarea şi ţinerea vedomostiilor noastre celor duhonicesci.<br />
Prelîngă aceea, mi se pare, că noi suntem datori să ne punem sieşi sfîntă îndatorire, să întrebuinţăm<br />
toate chipurile şi mijlocele, cele ce atîrnă dela noi, ca iscălitura spre cumpărarea jurnalului<br />
de loc în sfera norodului nostru să fie mai silnic şi deobsce să se înmulţască cei ce îl vor întrebuinţa<br />
pre el, avînd în vedere, că numai cu aşa condiţii vedomostiile noastre de Eparhie vor ave înlesnire<br />
să se tipărească încă mai cu îndestulare, îndeplin şi mai felurit; vederat – aici folosul unul şi altul,<br />
precum al alcătuitorilor aşa şi al cititorilor […] 227 . Să cinstim dar mai mult lucrul cel de obştesc<br />
folos, decât lucrarea cea proastă, să înmulţim mintea noastă cea înclinată la ostenelile cele mai<br />
mult nobile de cuviinţă sanului nostru, şi, fără pretindere asupra literaturii, mai adeseori frăţeşte<br />
să ne întâlnim întracest loc mult cinstit” 228 .”<br />
Autorul acestui încercat studiu publicistic reuşeşte să atragă atenţia preotului de la sat asupra<br />
diverselor forme de manifestare a vieţii duhovniceşti ale păstoriţilor, a sentimentului religios al<br />
acestora, care, la prima vedere, pare a fi neimportant, însă, despre care merită să se ştie, să se<br />
scrie, să se publice în sfârşit în „Vedomostile de Eparhie”. Pentru că indiferenţa faţă de revistă,<br />
susţine autorul, va fi deopotriva în defavoarea tuturor.<br />
Cenzura sinodală şi problema limbii române în paginile revistei. După cum s-a menţionat mai<br />
sus, revista Kišiniovskie Eparchial’nye Vedomosti, iniţial, pentru o perioadă relativ scurtă (între anii<br />
1867-1872) a apărut parţial într-o versiune bilingvă: română şi rusă. De asemenea, vom observa<br />
că, versiunea românească, în special, partea neoficială, este una tradusă şi abundă în calchieri lexicale.<br />
Ştefan Ciobanu susţinea în acest sens: „limba în care era scrisă revista este o limbă moldovenească,<br />
fără neologisme, pe alocurea cam stricată [...] toate articolele sunt traduse <strong>din</strong> ruseşte” 229 .<br />
Şi oricât ar părea de straniu, însă clerul basarabean obţine acest „privilegiu” (în 1867) – de a-şi<br />
226<br />
Feodor Laşcov, op. cit., p. 453.<br />
227<br />
Ibidem, p. 455.<br />
228<br />
Ibidem, p. 457.<br />
229<br />
Ştefan Ciobanu, Cultura românească în Basarabia sub stăpânirea rusă…, p. 224<br />
– 48 –