REZUMAT TEZA DOCTORAT MUSAT.pdf - Universitatea din ...
REZUMAT TEZA DOCTORAT MUSAT.pdf - Universitatea din ...
REZUMAT TEZA DOCTORAT MUSAT.pdf - Universitatea din ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
UNIVERSITATEA DIN BUCUREȘTI<br />
FACULTATEA DE PSIHOLOGIE ȘI ȘTIINȚELE EDUCAȚIEI<br />
ȘCOALA DOCTORALĂ<br />
DOMENIUL: ȘTIINȚE ALE EDUCAȚIEI<br />
EDUCAȚIA PENTRU SĂNĂTATE ÎN LICEU : COMPONENTE ȘI<br />
MODALITĂȚI DE REALIZARE<br />
TEZĂ DE <strong>DOCTORAT</strong><br />
<strong>REZUMAT</strong><br />
CONDUCĂTOR ȘTIINȚIFIC:<br />
Prof.univ.dr. ECATERINA VRĂSMAȘ<br />
DOCTORAND :<br />
MARINCIU (MUȘAT) MARIANA<br />
BUCUREȘTI<br />
2012
ARGUMENT<br />
Cei mai buni medici<br />
pentru tineret sunt: cumpătarea, curățenia, munca –<br />
izvoare de sănătate și bună viețuire.<br />
Benjamin Franklin<br />
Dictonul „Mens sana in corpore sano” sintetizează o adevărată filosofie a educației pentru<br />
sănătate fizică, morală și spirituală. Cu această educație au fost și rămân deopotrivă<br />
datoare copiilor familia și școala. Deoarece transformările și reformele <strong>din</strong> țară, <strong>din</strong><br />
diferite domenii, au influențat negativ starea de sănătate a populației, indicatorii ei<br />
cunoscând o diminuare dramatică în ultimii zece ani, considerăm că este de datoria<br />
noastră ca prin intermediul școlii să-i ajutăm pe elevi să înțeleagă că ei sunt o parte<br />
importantă a comunității și sănătatea acesteia în ansamblu este dată de sănătatea tuturor<br />
indivizilor care o alcătuiesc. Sănătatea trebuie privită ca un dar neprețuit, pe care avem<br />
obligația nescrisă de a-l păstra.<br />
Alegerea temei ce vizează educația pentru sănătate vine în sprijinul adolescenților de<br />
liceu deoarece conform multor teorii comportamentale tinerii au nevoie de cunoștințe<br />
specifice despre sănătate, ca o premisă pentru adoptarea unui stil de viață sănătos și<br />
minimizarea riscurilor. Prin elaborarea și implementarea unui program complex de<br />
educație pentru sănătate la elevii de liceu ne-am propus și am realizat o îmbăgățire a<br />
nivelului de cunoștințe, atitu<strong>din</strong>i și practici ale tinerilor privitor la sănătatea și dezvoltarea<br />
lor. Desfășurarea programului de sănătate pe o perioadă lungă de timp apare ca o<br />
necesitate educațională a tinerilor întrucât conținutul și modalitatea de prezentare a unor<br />
subiecte care intră în categoria temelor tabu trebuiesc tratate ca atare în cadrul disciplinei<br />
de educație pentru sănătate.<br />
Derularea, în cadrul programului, a unor activități care să încurajeze dezbaterile, punerea<br />
tinerilor în contexte în care prin negociere să poată lua decizii pot contribui la dezvoltarea<br />
unor competențe și comportamente civice în rândul tinerilor.<br />
Tema este abordată <strong>din</strong> dublă perspectivă : teoretică (în cadrul primelor trei capitole) dar<br />
și practic-aplicativă, propunându-și ca rezultat final un model de program educațional de<br />
sănătate și un ghid metodologic de educație pentru sănătate care să vină în sprijinul<br />
cadrelor didactice implicate în promovarea stilului de viață sănătos în rândul<br />
adolescenților de liceu.<br />
1
CUPRINS<br />
INTRODUCERE<br />
CAPITOLUL 1. POLITICI, PRACTICI ȘI CERCETĂRI RELEVANTE ÎN<br />
DOMENIUL EDUCAȚIEI PENTRU SĂNĂTATE<br />
1.1. Obiective generale ale politicilor de educație pentru sănătate<br />
1.2. Exemple europene de programe de educaţie pentru sănătate<br />
1.3. Exemple de programe de educație pentru sănătate în România<br />
CAPITOLUL 2. BAZELE CONCEPTUAL-TEORETICE ALE EDUCAȚIEI<br />
PENTRU SĂNĂTATE<br />
2.1. Identitatea educației pentru sănătate; concept, scopuri, obiective<br />
2.1.1. Scurtă istorie a conceptului de sănătate<br />
2.1.2.Educația pentru sănătate <strong>din</strong> perspectiva scopurilor și obiectivelor<br />
2.2. Componentele educației pentru sănătate în învățământ<br />
2.3. Educația pentru sănătate în contextul componentelor educației școlare<br />
CAPITOLUL 3. EDUCAȚIA PENTRU SĂNĂTATE ÎN ÎNVĂȚĂMÂNTUL<br />
LICEAL<br />
3.1. Particularități ale educației pentru sănătate în învățământul liceal<br />
3.1.1. Profilul elevului de liceu<br />
3.2. Specificul populației țintă : adolescența<br />
3.3. Educația pentru sănătate în liceu – coordonate generale (obiective, conținuturi,<br />
strategii de instruire, strategii de evaluare)<br />
3.4. Științele biologice și dirigenția; relevanța lor <strong>din</strong> perspectiva educației pentru sănătate<br />
3.4.1. Câmpul problematic al disciplinelor biologice <strong>din</strong> liceu; reconsiderări posibile<br />
3.4.2. Ora de dirigenție și elemente de curriculum pentru sănătate<br />
CAPITOLUL 4. STUDII PRIVIND SĂNĂTATEA ȘI EDUCAȚIA PENTRU<br />
SĂNĂTATE A ADOLESCENȚILR DE LICEU; ABORDĂRI DIAGNOSTICE ȘI<br />
AMELIORATIVE<br />
4.1. Design-ul general al cercetării<br />
4.1.1. Premisele cercetării<br />
4.1.2. Tipul de cercetare: cantitativă şi calitativă<br />
4.1.3. Scopuri şi obiective, ipoteze<br />
4.1.4. Populaţia ţintă /eşantion<br />
4.1.5. Metode de cercetare<br />
4.1.6. Calendarul desfășurării cercetării<br />
2
4.2. Rezultatele studiului diagnostic privind sănătatea și dezvoltarea adolescenților <strong>din</strong><br />
învățământul liceal cu profile diferite; analiza și interpretarea datelor<br />
4.2.1. Cunoștințele/ opiniile elevilor în relație cu profilul liceelor<br />
4.2.1.1.Cunoștințele/ opiniile elevilor <strong>din</strong> învățământul liceal teoretic<br />
4.2.1.2. Cunoștințele/ opiniile elevilor <strong>din</strong> învățământul liceal tehnic<br />
4.2.1.3. Cunoștințele/ opiniile elevilor <strong>din</strong> învățământul liceal economic<br />
4.2.1.4. Cunoștințele/ opiniile elevilor <strong>din</strong> învățământul liceal vocational<br />
4.2.2. Rezultatele comparative ale studiului diagnostic privind sănătatea și dezvoltarea<br />
tinerilor <strong>din</strong> licee cu profile diferite<br />
4.2.3. Concluziile studiului diagnostic<br />
4.3.Rezultatele abordării experimentale a programului de educaţie pentru sănătate în liceu<br />
4.3.1. Rezultatele comparative ale chestionarului inițial aplicat grupului de control și<br />
grupului experimental<br />
4.3.2. Rezultatele comparative ale chestionarului final aplicat grupului de control și<br />
grupului experimental<br />
4.3.3. Rezultatele comparative: științele naturii – filologie obținute la chestionarul inițial<br />
aplicat grupului experimental<br />
4.3.4. Rezultatele comparative: științele naturii – filologie, obținute la chestionarul final<br />
aplicat grupului experimental<br />
4.3.5. Concluziile abordării experimentale a programului de educație pentru sănătate<br />
CAPITOLUL 5. PROGRAMUL EDUCAȚIONAL PENTRU SĂNĂTATE<br />
CAPITOLUL 6. CONCLUZII GENERALE ȘI CONTRIBUȚII PERSONALE<br />
6.1. Concluzii<br />
6.2. Contribuții personale<br />
6.3. Limite ale cercetării<br />
BIBLIOGRAFIE<br />
ANEXE<br />
Anexa 1. Studiu diagnostic privind sanatatea si dezvoltarea tinerilor <strong>din</strong> patru licee cu<br />
profile diferite: teoretic, economic, vocational, tehnic<br />
Anexa 2. Abordarea experimentală privind stilul de viață sănaăos al elevilor de liceu<br />
Anexa 3. Chestionar – pretestare<br />
Anexa 4. Chestionar - post-testare<br />
Anexa 5. Focus–grup. Ghid de interviu<br />
Anexa 6. Exemple de proiecte didactice aplicate în cadrul programului de educație pentru<br />
sănătate<br />
Anexa 7. Ghid metodologic – educație penru sănătate în licee<br />
3
În cadrul temei mai largi despre educaţia pentru sănătate ne-am propus să scoatem în<br />
evidenţă rolul acestei discipline în curriculumul actual, posibilităţile de extindere a<br />
predării ei, dar şi cele de optimizare metodologică şi evaluativă.<br />
Obiectivele generale pe care le-am urmărit în cadrul demersului teoretic dar mai ales al<br />
cercetării experimentale au fost :<br />
- am examinat rolul disciplinei opționale de educație pentru sănătate în planul cadru<br />
de învățământ, diversele aspecte interdisciplinare dar și modul în care ar trebui<br />
predată această disciplină în învățământul liceal;<br />
- pentru a înțelege mai bine poziția pe care o ocupă educația pentru sănătate în<br />
planul de învățământ, ne-am propus să studiem relațiile <strong>din</strong>tre această disciplină și<br />
disciplinele socio-umane, educația fizică, biologia, dirigenția, etc.;<br />
- în vederea implementării unui program complex de educație pentru sănătate neam<br />
propus să evaluăm atitu<strong>din</strong>ile, practicile adolescenților de liceu dar în același<br />
timp să obținem informații valide despre nevoile sanitare ale acestora;<br />
- prin studiul diagnostic desfășurat pe un eșantion de 400 elevi de liceu (clasa a-Xa)<br />
am realizat identificarea corectă a indivizilor predispuși la anumite riscuri și<br />
direcționarea ulterioară a resurselor de sănătate către aceștia;<br />
- ne-am preocupat să surprindem opiniile profesorilor de biologie prin intermediul<br />
unui focus- grup, referitor la necesitatea predării educației pentru sănătate în<br />
învățământul preuniversitar;<br />
- un alt obiectiv a fost acela de a evidenția particularizările predării educației pentru<br />
sănătate în învățământul prahovean în raport cu modul de predare al acestei<br />
discipline la nivel național.<br />
Lucrarea este structurată pe șase capitole după cum urmează:<br />
Primul capitol „Politici, practici și cercetări relevante în domeniul educației pentru<br />
sănătate”scoate în evidenţă preocupările la nivel naţional şi internaţional exprimate prin<br />
promovarea şi implementarea unor politici de sănătate care să urmărească o puternică<br />
componentă educaţională preventivă şi informativă. La nivel european o astfel de<br />
iniţiativă, care a debutat la începutul anilor 1990 şi la care au colaborat OMS, Consiliul<br />
Europei şi Comisia Europeană - o reprezintă Reţeaua Europeană de Şcoli care<br />
Promovează Sănătatea. Din 1991 şi până în prezent, reţeaua de şcoli care promovează<br />
sănătatea s-a extins la nivelul a patruzeci de state europene şi nu numai Organizaţia<br />
Mondială a Sănătăţii defineşte „Şcolile care promovează sănătatea” ca acele unităţi de<br />
învăţământ care se străduiesc permanent să ridice calitatea mediului şcolar de viaţă,<br />
învăţătură şi activitate medicală profesională pentru diferite boli ce pot apărea la<br />
4
adolescent. Pentru asigurarea sănătăţii elevilor este nevoie de politici sănătoase bine puse<br />
la punct, politici caracterizate printr-o mare exigenţă dictată de normative impuse de<br />
Uniunea Europeană.<br />
Educaţia pentru sănătate reprezintă cel mai important moment al promovării sănătăţii şi<br />
este definit ca activitatea care are ca scop creşterea stării de bine şi prevenirea sau<br />
diminuarea bolii la indivizi şi grupuri populaţionale, prin influenţarea în mod favorabil a<br />
atitu<strong>din</strong>ilor, cre<strong>din</strong>ţelor, cunoştinţelor şi comportamentelor, atât a celor care deţin puterea,<br />
cât şi a comunităţii în general.<br />
La ora actuală în cadrul ţărilor incluse în „Reţeaua de Şcoli care promovează sănătatea”<br />
se derulează o serie de programe de educaţie pentru sănătate.<br />
Astfel, în Anglia, Departamentul de Sănătate a lansat un proiect pilot de şcoli care<br />
promovează sănătatea în fiecare <strong>din</strong> cele opt regiuni ale ţării. Ca urmare a acestui proiect<br />
s-a creat un standard naţional al şcolilor care promovează sănătatea. Acest standard are ca<br />
scopuri: reducerea inegalităţilor în sănătate, creşterea ratei de dobândire a deprinderilor<br />
sănătoase, promovarea incluziunii sociale.<br />
În 2002, Oficiul Regional pentru Educaţie <strong>din</strong> Lombardia (Italia) a iniţiat dezvoltarea<br />
unui model teoretic al unei „şcoli fără fumat” folosind instrumente ale educaţiei pentru<br />
sănătate. Modelul local a fost prezentat într-un manual de implementare intitulat ”Dragul<br />
meu Pinochio” prezentând conceptele de bază, valorile, principiile educaţiei pentru<br />
sănătate. În 2005 s-a înfiinţat o reţea a coordonatorilor <strong>din</strong> cele 15 judeţe şi cele trei mari<br />
oraşe ale Estoniei, rolul acesteia fiind să asiste gră<strong>din</strong>iţele şi şcolile în introducerea<br />
activităţilor de promovare a sănătăţii în activităţile de zi cu zi <strong>din</strong> şcoală.<br />
Slovenia a fost printre primele ţări care a aderat la Reţeaua de Şcoli care promovează<br />
sănătatea. În 2005-2009 toate instituţiile de învăţământ slovene au fost invitate să se<br />
alăture reţelei, astfel că în acest moment 43% <strong>din</strong> şcolile primare şi secundare <strong>din</strong><br />
Slovenia sunt membre ale reţelei naţionale.<br />
În 2008, cu suportul Institutului Olandez de Promovare a Sănătăţii, a început<br />
implementarea unui model de abordare şi promovare a sănătăţii şi educaţiei pentru<br />
sănătate la nivelul şcolilor. În Scoţia, proiectul” Trecând prin adolescenţă” s-a dezvoltat<br />
în patru ani şi a pus la dispoziţia profesorilor resurse necesare pentru îmbunătăţirea<br />
cunoştinţelor acestora, creşterea încrederii în explorarea unor anumite probleme de<br />
sănătate cu elevii lor şi menţinerea acestora <strong>din</strong> urmă în crearea unor deprinderi<br />
alimentare sănătoase, toate în contextul unui acord de promovare a sănătăţii.<br />
În 2007-2008 Grecia a dezvoltat un proiect ce a inclus formarea profesorilor şi<br />
dezvoltarea aptitu<strong>din</strong>ilor pentru promovarea sănătăţii, responsabilizarea elevilor şi<br />
5
participarea activă a acestora <strong>din</strong> urmă în activităţile de diseminare, evaluare şi<br />
sustenabilitate. În Polonia „un certificat al şcolilor care promovează sănătatea” a apărut<br />
în 2007 ca răspuns la nevoile şi aşteptările şcolilor care făceau parte <strong>din</strong> reţeaua şcolilor<br />
care promovează sănătatea în 16 regiuni ale Poloniei (aproximativ 1500 de şcoli).<br />
Ministerul Sănătăţii şi Bunăstării <strong>din</strong> Olanda a stabilit în 2007 coordonarea proiectului de<br />
promovare a sănătăţii în şcoli la Centrul pentru o viaţă sănătoasă RIVM. Scopul acestui<br />
centru este să faciliteze promovarea sănătăţii în şcoli şi să scadă presiunea acestora direct<br />
pe şcoală, prin cuplarea adecvată a ofertei cu nevoile şcolilor.<br />
În Spania proiectul ”Sprijin comunitar pentru educaţia pentru sănătate în şcoală” a avut<br />
ca grup ţintă copiii de 8-12 ani <strong>din</strong> zonele defavorizate. Obiectivul principal al proiectului<br />
este promovarea obiceiurilor alimentare sănătoase şi dezvoltarea de abilităţi şi autoresponsabilizare.<br />
Programul „Sănătate dentară” dezvoltat în Norvegia include strategii pentru influenţarea<br />
percepţiei tinerilor cu privire la sănătate, pentru promovarea aspectelor sociale legate de<br />
comportamentele sănătoase şi pe creşterea înţelegerii la nivelul comunităţii a nevoii de<br />
stil de viaţă sănătos, inclusiv activitate fizică.<br />
Cincisprezece şcoli <strong>din</strong> nordul Portugaliei au implementat acţiuni de educaţie sexuală în<br />
şcoală, implicând copii <strong>din</strong> clasa a 7 a într-a 12-a. Proiectul s-a adresat în egală măsură şi<br />
părinţilor pentru a învinge barierele legate de discutarea problemelor de educaţie sexuală<br />
cu copiii lor.<br />
Un program naţional de educaţie pentru sănătate în şcoala românescă a fost iniţiat în<br />
2001 şi a avut ca obiectiv principal introducerea educaţiei pentru sănătate în toate<br />
unităţile de învăţământ, ca disciplină opţională la clasele I- XII.<br />
În prezent se derulează programe naţionale în domeniul sănătăţii reproducerii şi<br />
sexualităţii, precum şi campanii de prevenire şi combatere a consumului de substanţe<br />
psihoactive în rândul adolescenţilor.<br />
De asemenea, societatea civilă implementează programe care au ca obiectiv îmbunătăţirea<br />
accesului pe piaţa muncii pentru persoane cu dublă vulnerabilitate:apartenenţa la etnie<br />
romă, femei, persoane aflate anterior în detenţie, victime ale traficului de persoane care<br />
sunt şi consumatori de droguri injectabile.<br />
În capitolul al doilea “Bazele conceptual-teoretice ale educației pentru sănătate” este<br />
dezvoltat conceptul de sănătate, scopul şi obiectivele educaţiei pentru sănătate. O atenţie<br />
cuvenită este acordată componentelor disciplinei opţionale de educaţie pentru sănătate,<br />
precum şi locul acesteia în cadrul educaţiei școlare (formale). Conceptul de „sănătate” are<br />
asociat mai multe definiţii <strong>din</strong>tre care cea mai folosită este cea oferită de Organizaţia<br />
6
Mondială a Sănătăţii care include printre componente fizicul, mentalul, starea de bine<br />
socială. Unele cercetări <strong>din</strong> Franţa ( A.d’Houtand, Iustin Lupu şi Ioan Zanc, 1989) axate<br />
pe identificarea semnificaţiilor plurisemantice ale conceptului au conchis că sănătatea este<br />
definită fie ca împlinire, realizare de sine, fie ca satisfacţie, fie pentru persoanele în<br />
vârstă, ca putere de a rezista.<br />
Conceptul de viaţă sănătoasă are la rândul lui o accepţiune foarte largă.Tocmai <strong>din</strong> acest<br />
motiv, copiii şi tinerii (elevii) trebuie să ajungă singuri să distingă între sănătate şi boală<br />
prin raportare la valorile personale. La fel ca şi conceptul de sănătate, cel de boală este<br />
analizat tot holistic, omul fiind analizat ca subiect bio-psiho-socio-cultural.<br />
Scopul educaţiei pentru sănătate este de a preveni comportamentul de sănătate negativ şi<br />
de a promova comportamentul de sănătate pozitiv. În acest sens, elevii vor fi încurajaţi să<br />
practice comportamente pozitive, iar numărul oamenilor care vor muri prematur va fi mai<br />
mic. Deoarece multe alegeri cu privire la stilul de viaţă încep în adolescenţă, şcoala prin<br />
disciplina opţională „Educaţie pentru sănătate” poate interveni în alegerea de către elevi a<br />
unui stil de viaţă sănătos.<br />
Educaţia pentru sănătate la nivelul şcolii reprezintă una <strong>din</strong> principalele căi de promovare<br />
a cunoştinţelor corecte privind diferite aspecte ale sănătăţii şi totodată de formare a<br />
atitu<strong>din</strong>ilor şi deprinderilor indispensabile unui comportament responsabil şi sănătos.<br />
Există o serie de argumente în favoarea realizării educaţiei pentru sănătate în cadrul<br />
instituţiilor de învăţământ:<br />
-în primul rând, unul <strong>din</strong> scopurile în sine ale activităţii în învăţământ este informarea<br />
autorizată a copiilor şi tinerilor privind educaţia pentru sănătate ca parte a ştiinţelor<br />
medicale ce vizează nu numai transmiterea unui bagaj informativ corect <strong>din</strong> punct de<br />
vedere ştiinţific, cât mai ales, crearea unor comportamente individuale sănătoase şi a unor<br />
atitu<strong>din</strong>i ce corespund idealului educaţional.<br />
-în al doilea rând, şcoala este un loc perfect pentru transmiterea cunoştinţelor de educaţie<br />
pentru sănătate şi are abilitatea dar şi capacitatea de a se adresa unui procent reprezentativ<br />
<strong>din</strong> populaţie.<br />
-în al treilea rând, introducerea disciplinei opţionale de educaţie pentru sănătate în şcoli<br />
reprezintă implicit recunoaşterea importanţei acesteia pentru viaţa individului.<br />
-nu în ultimul rând, impactul semnificativ al acestor activităţi a fost deja demonstrat în<br />
alte state, prin studii şi cercetări competente, autorizate.<br />
În funcţie de componentele conceptului de sănătate educaţională, obiectivele educaţiei<br />
pentru sănătate pot fi diferenţiate astfel:<br />
7
1.Informarea şi autoinformarea subiecţilor educaţionali în legătură cu tipurile de<br />
sănătate:somatică, mintală, fiziologică, intelectuală, afectivă, psihică, comportamentală.<br />
2.Dezvoltarea la subiecţii educaţionali a structurilor psihice de prelucrare a informaţiilor<br />
cu privire la aceste tipuri de sănătate, a capacităţii de auto-analiză a stării proprii de<br />
sănătate, cu scopul orientării corecte către medic, în cazul constatării unei anumite<br />
probleme medicale sau legăturii acesteia cu educaţia.<br />
3.Antrenarea stărilor afective susţinerii şi dezvoltării sănătăţii: grija faţă de propria<br />
sănătate, încrederea în puterea de vindecare a specialiştilor etc.<br />
4.Angajarea în procesul de dobândire, menţinere şi dezvoltare a sănătăţii proprii şi a celor<br />
apropiaţi lor prin formarea deprinderilor, priceperilor şi a abilităţilor minime, de<br />
autoîngrijire sau de îngrijire a celor apropiaţi.<br />
Componentele educaţiei pentru sănătate sunt reprezentate de: cunoştinţele, concepţiile,<br />
opiniile, atitu<strong>din</strong>ile şi practicile populaţiei şcolare în domeniul sănătăţii.<br />
Cunoştinţele constituie de fapt baza educaţiei pentru sănătate, ceea ce explică atenţia<br />
deosebită care se acordă pe planul cercetărilor, depistării de fineţe a nivelului de<br />
cunoştinţe.<br />
Aceasta cu atât mai mult cu cât între cunoştinţe şi obişnuinţe este o relaţie directă, în<br />
sensul că cei mai bine informaţi sunt înclinaţi mult mai frecvent decât cei neinformaţi să<br />
adopte un comportament sănătos. Cunoştinţele nu constituie o motivaţie suficientă<br />
pentru a produce modificări comportamentale decât atunci când sunt conforme cu nevoile<br />
şi interesele grupului.<br />
Opinia este ceea ce se consideră sau se crede adevărat , aprecierea comună , generalizată<br />
de către oameni a diferitelor probleme concrete de viaţă : politice, economice, sociale,<br />
sanitare, care exercită o puternică influenţă asupra conduitelor individuale sau de grup<br />
(Tabachiu, A., 1967).<br />
Atitu<strong>din</strong>ea este după Linton (1954) strâns legată de termenul de valoare, autorul<br />
înţelegând prin valoare un element comun unor situaţii care provoacă răspunsuri ale<br />
individului,iar prin atitu<strong>din</strong>e răspunsul determinat de un asemenea element. Horakova<br />
(1987) arată că atitu<strong>din</strong>ile iau naştere <strong>din</strong> experienţe şi influenţează comportamentul sub<br />
forma unei activizări şi selectări a acţiunilor , producând influenţe pozitive, negative sau<br />
indiferente.<br />
La baza obişnuinţelor, mai ales a celor igienice stau deprinderile. Pentru ca spălatul<br />
<strong>din</strong>ţilor să devină obişnuinţă se impune în prealabil elaborarea unor deprinderi corecte<br />
privind tehnica periajului <strong>din</strong>ţilor, ceea ce nu este întotdeauna uşor la vârsta adultă. De<br />
aceea formarea comportamentului, a obişnuinţelor igienice şi precedarea acestei acţiuni<br />
8
de cultivare a unor deprinderi corespunzătoare trebuie începută de la vârsta cea mai<br />
fragedă. Stramkova (1968) susţine că informarea nu are efect în combaterea unor<br />
obiceiuri de viaţă neigienice, ca de pildă fumatul, ci mai curând motivările bazate pe<br />
concepţia curentă a persoanelor <strong>din</strong> mediul înconjurător care să influenţeze nu atât sfera<br />
raţională, cât, îndeosebi sfera emoţional-afectivă.<br />
A educa, în înţelesul lui Dottrens - aplicabil şi educaţiei pentru sănătate presupune a<br />
forma obişnuinţe, a respecta consemne, a intensifica dorinţa de a se comporta şi de a<br />
acţiona corect, pentru ca individul educat să se integreze normal în comunitate, să<br />
respecte pe alţii şi să-şi subordoneze interesele personale interesului general (Dottrens, R.<br />
și colab.,1966).<br />
Ca o componentă a educaţiei generale, educaţia pentru sănătate este un sistem de măsuri<br />
şi influenţe pentru formarea comportamentului igienic, este activitatea de conducere a<br />
copilului şi tânărului de la condiţia sa de fiinţă naturală la aceea de fiinţă social-culturală<br />
în probleme de sănătate.<br />
Educaţia pentru sănătate trebuie să înceapă la vârste mici, pentru că în această etapă se<br />
dobândesc obiceiuri care sunt relevante pentru activităţile ulterioare.<br />
Este important să se conştientizeze la toate nivelurile şi să se recunoască , că sănătatea<br />
reprezintă nu numai unul <strong>din</strong> drepturile de bază ale omului ci şi o resursă a statului.<br />
Ea este o condiţie necesară pentru progresul societăţii, care urmează să fie realizată prin<br />
ameliorarea standardelor de trai ale oamenilor , promovarea unui stil de viaţă sănătos,<br />
protecţia mediului ambiant şi întărirea eficienţei serviciilor curative şi de prevenire a<br />
maladiilor etc.<br />
În procesul de învăţământ în general şi cu atât mai mult în cel educativ-sanitar se pune<br />
astăzi <strong>din</strong> ce în ce mai mult accentul pe o activitate menită să-l stimuleze pe elev pentru<br />
activitate, să fie <strong>din</strong>amic, flexibil, adaptabil noilor condiţii de viaţă.<br />
Educaţiei pentru sănătate, parte componentă de netăgăduit a educaţiei generale a elevilor,<br />
i se acordă o justificată însemnătate de către Ministerul Educaţiei Naţionale.Astfel, în<br />
1999, acesta a inclus într-un or<strong>din</strong>( nr.3170,28.01.1999) dedicat îmbunătăţirii asistenţei<br />
medicale a elevilor, o referire specială la educaţia pentru sănătate a acestora.Se stipulează<br />
astfel că în scopul promovării sănătăţii şi creşterea nivelului de educaţie în conformitate<br />
cu standardele internaţionale, începând <strong>din</strong> anul 1999-2000 se vor introduce orele de<br />
educaţie pentru sănătate în şcoli, în curriculumul opţional. Aceste ore vor fi susţinute de<br />
personalul didactic special instruit, cu competenţă în educaţia pentru sănătate, astfel încât<br />
elevilor să li se ofere programe de informare şi educaţie pentru sănătate la standarde<br />
internaţionale.<br />
9
Capitolul al treilea „Educația pentru sănătate în învățământul liceal” prezintă<br />
particularităţile educaţiei pentru sănătate în învăţământul liceal, specificul populaţiei<br />
ţintă-adolescenţa, rolul ştiinţelor biologice şi dirigenţiei în problematica educaţiei pentru<br />
sănătate în liceu.<br />
Adolescenţa este cea mai importantă perioadă a metamorfozelor <strong>din</strong> viaţa fiecărui<br />
om:schimbări fizice, emoţionale, cognitive şi sociale. Acestea pot pune bazele succesului<br />
pentru întreaga viaţă sau, în acelaşi timp, pot promova experienţe negative care pot bloca<br />
dezvoltarea armonioasă a adolescentului.<br />
La populaţia adolescentă de vârstă şcolară, conţinuturile educaţiei pentru sănătate s-au<br />
structurat în strânsă legătură cu educaţia fizică, cu diverse discipline care se predau în<br />
învăţământul preuniversitar (anatomie şi fiziologie, igienă şcolară, cunoştinţe despre<br />
natură, dirigenţie) cu activităţile tehnico-practice şi cu unele activităţi extraşcolare care<br />
presupun antrenarea elevilor în acţiuni şi concursuri sanitare, de prim ajutor, precum şi<br />
respectarea unor reguli de igienă personală şi colectivă.<br />
Curriculum-ul de educaţie pentru sănătate este centrat pe competenţe, orientând astfel<br />
învăţarea pe dezvoltarea unor capacităţi care implică aplicarea cunoştinţelor, priceperilor<br />
şi deprinderilor formate în contexte noi, spre rezolvarea problemelor ce apar în viaţa de zi<br />
cu zi. Cursul de educaţie pentru sănătate se axează pe formarea competenţelor ce constă<br />
<strong>din</strong>tr-o metodologie mai specială axată pe dezvoltarea gândirii critice, implicarea elevilor<br />
în activităţi individuale, în perechi şi în grup, valorificarea experienţei individuale a<br />
fiecărui elev etc.<br />
Adolescenţa şi în mare măsură postadolescenţa sunt vârste ale învăţării.<br />
M.Debesse (1970) spune că: ”Situaţia de şcolar sau licean rămâne comună tuturor<br />
adolescenţilor” în toate ţările civilizate.<br />
Noul nivel şcolar, cel al liceului, aduce câteva schimbări esenţiale în învăţare şi anume:<br />
-conţinuturile de învăţare sunt amplificate cantitativ şi calitativ la unele discipline studiate<br />
şi în gimnaziu.<br />
„Volumul de cunoştinţe creşte intens, ca şi cel de sisteme de operaţii cu simboluri”<br />
(Şchiopu, Verzea, 1995).<br />
-noi discipline, precum logica, filosofia cer mari capacităţi de abstractizare, iar cele ca<br />
economia, sociologia, psihologia necesită efortul de înţelegere a unor fenomene foarte<br />
complexe.<br />
-în faţa acestor multiple cerinţe, atitu<strong>din</strong>ile adolescenţilor sunt diferite. Unii se străduiesc<br />
foarte mult şi doresc să obţină rezultate cât mai bune.<br />
10
-se pot angaja în microcercetări în liceu, iar în postadolescenţă în cercetări apropiate de<br />
cele ale specialiştilor şi adesea împreună cu aceştia .<br />
-dispun deja de capacităţi fizice şi psihice pentru a participa la muncă în interes familial,<br />
iar alţii încearcă activităţi productive sau comerciale mai limitate , chiar să le aducă unele<br />
venituri.<br />
În adolescenţă toate procesele informaţionale se desfăşoară la nivel înalt şi chiar ating<br />
unii <strong>din</strong>tre cei mai înalţi parametri caracteristici speciei umane.<br />
În legătură cu toate categoriile de percepţii, J.Piaget subliniază: ”Condiţiile organice ale<br />
percepţiei nu sunt pe deplin realizate decât în faza adolescenţei” (Piaget, Inhelder, 1976).<br />
Capacităţile observative ale adolescenţilor sunt într-un evident progres şi se exprimă în :<br />
a) adaptează capacitatea observativă la tipul de sarcină cognitivă sau practică pe care<br />
urmează să o rezolve ;<br />
b) îşi pot organiza şi dirija explorarea obiectelor şi fenomenelor;<br />
c) îşi pot valorifica independent, mai ales postadolescenţii, rezultatele observaţiilor<br />
proprii;<br />
d) îşi pot construi chiar o strategie de observare şi apoi de valorificare a datelor .<br />
Alegerea adolescenţilor ca populaţie ţintă pentru cercetarea experimentală nu a fost<br />
întâmplătoare. Aceasta este perioada cea mai formativă a vieţii, comparabilă cu cea a<br />
primilor ani ai existenţei. Cronologic, adolescenţa se situează în viaţa individului la un<br />
moment extrem de propice, nu foarte devreme pentru a permite o acţiune corectivă<br />
eficace şi nu foarte târziu pentru surmontarea celor mai numeroase dificultăţi<br />
preexistente. Având în vedere schimbările de or<strong>din</strong> politic şi economic <strong>din</strong> ultimele douătrei<br />
decenii, între generaţiile de adolescenţi au apărut diferenţe majore <strong>din</strong> punct de vedere<br />
psihologic.<br />
Deşi, atât adolescentul de azi cât şi cel de ieri trece prin aceleaşi schimbări fiziologice, are<br />
aceeaşi structură a personalităţii, premisele în care „fermentează” şi se dezvoltă toate<br />
acestea sunt diferite.<br />
Astfel, s-a produs ruptura între ceea ce Mircea Eliade credea despre viaţa unui adolescent<br />
miop şi cum ar defini Mircea Cărtărescu copilul contemporan. O primă diferenţă a fost<br />
determinată de avansul tehnologiei care a modificat valorile şi scopurile adolescenţilor.<br />
Acum tinerii trăiesc într-o lume a vitezei, în care informaţia este obţinută printr-un singur<br />
click fără să fie nevoie să citească o zi în bibliotecă. O altă diferenţă este legată de modul<br />
de percepere a riscurilor.Dacă adolescentul <strong>din</strong> perioada comunistă avea norme , reguli<br />
mult mai stricte, era pedepsit pentru orice abatere de la cutumele societăţii , adolescentul<br />
de azi vede riscul ca o metodă de experimentare, de a încerca şi altceva.Mai mult, pentru<br />
11
el e şi o formă de a ieşi în evidenţă, de a se diferenţia de mulţime.De asemenea, evoluţia<br />
accelerată a societăţii şi accesul la lumea occidentală a modificat valorile sociale,<br />
culturale, religioase ale copilului de azi şi de ieri. Modificări au apărut şi la nivel biologic,<br />
în prezent fetele se maturizează mult mai devreme, pot rămâne însărcinate doar la 12 ani,<br />
speranţa de viaţă a scăzut iar bolile pe care altădată le consideram ale vârstei adulte sau<br />
mature, sunt acum posibile şi la 16 ani (diabet, cancer, afecţiuni cardio-vasculare).<br />
În perioada adolescenţei exemplul negativ tinde să îl influenţeze mult mai uşor pe tânăr<br />
decât exemplul pozitiv; este perioada în care a scăpat de sub atenta supraveghere a<br />
familiei şi şcolii, este atras, <strong>din</strong> spirit de imitaţie, către unele vicii (fumat, consum excesiv<br />
de cafea, de băuturi alcoolice, droguri), către unele acte delictuale sau/şi către manifestări<br />
de violenţă.Deoarece multe alegeri cu privire la stilul de viaţă încep în adolescenţă,<br />
şcoala, prin disciplina opţională „Educaţie pentru sănătate” poate interveni în alegerea de<br />
către elevi a unui stil de viaţă sănătos. Pentru a opri comportamentele de sănătate negative<br />
care există în proporţie mare, profesorii trebuie să pună accentul pe modul de a schimba şi<br />
influenţa cauzele psihosociale ale comportamentului de viaţă negativ.<br />
Conţinuturile educaţiei pentru sănătate vizează aspecte legate de igiena corporală,<br />
alimentaţie echilibrată, consum de substanţe toxice, sănătatea reproducerii şi sexualităţii.<br />
În funcţie de natura activităţii depuse s-au utilizat:strategii cognitive (de cunoaştere),<br />
strategii metacognitive (de învăţare a învăţării), strategii afectiv- emoţionale, strategii<br />
comunicativ-novatoare, strategii bazate pe obişnuinţă/ automatism, strategii multimedia<br />
(digitale).În vederea evaluării activităţilor teoretice şi practice cuprinse în programul de<br />
educaţie pentru sănătate s-au folosit atât metode tradiţionale(probe orale, scrise, practice)<br />
cât şi metode complementare de evaluare( proiectul, portofoliul, autoevaluarea).<br />
Pentru îmbogăţirea nivelului de cunoştinţe al elevilor de liceu referitor la educaţia pentru<br />
sănătate am făcut o serie de recomandări ce vizează posibilităţile de completare a unor<br />
teme <strong>din</strong> programa de biologie clasele a IX- XII a cu un plus de informaţie educativsanitară<br />
faţă de cea cuprinsă în manual.<br />
Un accent deosebit trebuie pus pe capitolul „Nutriţie” care necesită o detaliere mai amplă<br />
a conceptelor de „aliment sănătos” şi de „alimentaţie raţională”, având în vedere creşterea<br />
alarmantă a cazurilor de obezitate infantilă în ţara noastră.<br />
Noţiunile legate strict de digestie trebuie completate cu modalităţi de alegere a<br />
alimentelor pe care tinerii le consumă, bazate pe cunoaşterea compoziţiei chimice a<br />
acestora , dar şi efectele pozitive ale alimentelor naturale.<br />
Tema ”Reproducerea” necesită pe lângă elementele de anatomie şi fiziologie comparată<br />
a organelor genitale unele referiri la procesele de reproducere inclusiv la sarcină, factorii<br />
12
cu potenţial vătămător, punându-se accent pe bolile venerice;educaţia sexuală, bazele<br />
întemeierii familiei.Aceste noţiuni trebuie dezvoltate cu o serie de elemente<br />
interesând:sănătatea familiei definită nu ca suma sănătăţii membrilor ei, ci ca produs al<br />
climatului relaţional pozitiv, al absenţei crizelor relaţionale care, când sunt patogene nu<br />
sunt de natură să altereze sănătatea familiei, dar când sunt profunde duc la destrămarea<br />
microgrupului familial.<br />
Tema „Starea de sănătate şi capacitatea de muncă a organismului uman”<br />
familiarizează elevii cu o serie de concepte proprii disciplinelor biologice definind”<br />
sănătatea”, „boala”,”starea de sănătate”, stabilind indicatori de apreciere a acestora şi<br />
dezvoltând măsurile de combatere a cauzelor îmbolnăvirilor şi de acordare a primului<br />
ajutor.În vederea menţinerii sănătăţii tinerilor aceste noţiuni vor fi completate cu tehnici<br />
de refuz a consumului de substanţe toxice şi de conştientizare a adolescenţilor cu privire<br />
la practicile nesănătoase referitoare la consumul de tutun, alcool, droguri. Doar cunoscând<br />
efectele nocive ale acestor substanţe asupra sănătăţii şi dezvoltării organismului, tinerii<br />
vor avea o toleranţă zero faţă de aceste practici nesănătoase.<br />
Majoritatea temelor descrise în cadrul disciplinelor biologice vor fi însoţite de noţiuni de<br />
igienă corporală care să contribuie la menţinerea unei sănătăţi corespunzătoare a<br />
organismului. Trebuie acordată o atenţie sporită practicilor de igienă întrucât se constată o<br />
discrepanţă semnificativă între cunoştinţe şi practici. Astfel, chiar dacă majoritatea<br />
elevilor au cunoştinţe corecte despre spălarea mâinilor înaintea meselor şi după folosirea<br />
toaletelor, mulţi <strong>din</strong>tre aceştia nu le practică. De aceea se impune elaborarea de programe<br />
prin care adolescenţii să aplice în practică noţiunile teoretice asimilate în acest domeniu.<br />
Este necesară respectarea normelor şi regulilor de igienă în cadrul tuturor sistemelor<br />
funcţionale ale organismului pentru a preveni apariţia şi dezvoltarea eventualelor boli ce<br />
ar afecta starea de sănătate a tinerilor.<br />
În cadrul orelor de dirigenţie temele ce ţin de educaţia pentru sănătate au ca scop<br />
stimularea, trezirea în rândul tinerilor a unor interese care să asigure aplicarea, găsirea<br />
unor motivaţii, a unei satisfacţii imediate care să provoace aplicarea, decelarea unei<br />
categorii informaţionale apte să determine actul decizional. Activităţile de educaţie pentru<br />
sănătate <strong>din</strong> cadrul orelor de dirigenţie trebuie să fie strict legate de nevoile şi interesele<br />
elevilor, de condiţiile în care aceştia trăiesc astfel încât ele să suscite dorinţa justificată de<br />
a adopta un comportament corect. În acest context, aplicarea principiului problematizării,<br />
al situaţiilor conflictuale în educaţia pentru sănătate porneşte de la ideea potrivit căreia<br />
experienţele igienico-sanogenetice ale elevilor pot folosi acestora în rezolvarea<br />
problemelor lor personale de sănătate. Pentru reuşita şi eficacitatea discuţiilor de grup<br />
13
legate de igiena personală, una <strong>din</strong> condiţiile esenţiale o constituie alegerea unor<br />
probleme de sănătate legate de interesele şi nevoile specifice vârstei şi care prezintă<br />
aspecte controversate, opinii diverse ce pot stimula participarea la discuţii.<br />
În cadrul orelor de dirigenţie se vor discuta în special teme legate de petrecerea timpului<br />
liber, consum de substanţe toxice, igienă corporală, violenţă în şcoli, alimentaţie,<br />
sexualitate etc.În acest sens, profesorii diriginţi vor utiliza instrumentele disponibile<br />
existente, reprezentate de broşuri, material scris,cărţi, ghiduri metodologice, materiale<br />
audiovizuale.De asemenea, pot fi desemnate numeroase activităţi creative care să<br />
încurajeze interesul elevilor şi să sporească învăţarea:experimente, jocul de rol, prezentări<br />
de comunicaţii.Conţinutul, organizarea şi materialele ajutătoare trebuie să pună accentul<br />
şi pe schimbarea comportamentală.<br />
Principiile de care profesorii diriginţi ar trebui să ţină seama în cadrul discutării temelor<br />
de educaţie pentru sănătate sunt:onestitatea, discutarea problemelor controversate, un bun<br />
ascultător şi cererea ca elevii să rezume cele discutate pentru a evalua ceea ce au înţeles.<br />
Necesitatea parcurgerii conţinuturilor specifice educaţiei pentru sănătate se impune<br />
deoarece condiţiile societăţii contemporane, viaţa individului a devenit mult mai<br />
complicată decât altădată. Schimbările economice, sociale şi culturale <strong>din</strong> toată lumea<br />
exercită o influenţă profundă asupra sănătăţii tinerilor şi implicit asupra accesului<br />
acestora la serviciile sociale. Pe fondul acestei schimbări educaţia pentru sănătate devine<br />
una <strong>din</strong> componentele esenţiale ale educaţiei, un obiectiv major al acesteia şi totodată,<br />
unul <strong>din</strong> drepturile fundamentale ale fiinţei umane în dezvoltare.<br />
Educaţia pentru sănătate devine eficace în măsura în care este privită ca unul <strong>din</strong><br />
scopurile principale ale acţiunii educaţionale, aflându-se în raporturi de interdependenţă<br />
cu celelalte scopuri ale educaţiei.<br />
Capitolul al patrulea „Studii privind sănătatea și educația pentru sănătate a<br />
adolescenților de liceu; abordări diagnostice și ameliorative” descrie rezultatele<br />
studiului diagnostic efectuat pe patru licee cu profile diferite şi ale abordării<br />
experimentale a programului de educaţie pentru sănătate.<br />
Majoritatea studiilor şi cercetărilor în domeniul educaţiei pentru sănătate realizate în ţara<br />
noastră au oferit o imagine de ansamblu cu privire la nivelul de cunoştinţe, atitu<strong>din</strong>i,<br />
practici şi comportamente ale tinerilor cu vârste între 11 şi 18 ani.<br />
Deoarece aceste studii şi cercetări nu au evaluat suficient cunoştinţele, atitu<strong>din</strong>ile şi<br />
practicile tinerilor în ceea ce priveşte riscurile majore pentru sănătate şi dezvoltare şi care<br />
ar putea oferi informaţii în vederea implementării şi monitorizării intervenţiilor efective şi<br />
relevante, ne-am propus ca prin această cercetare să evaluăm mai întâi nivelul de cultură<br />
14
sanitară al populaţiei adolescente de liceu (cunoştinţe, opinii, deprinderi, interese,<br />
atitu<strong>din</strong>i, comportamente, obiceiuri, tradiţii, practici şi prejudecăţi) şi apoi să elaborăm un<br />
program de educație pentru sănătate complex în funcţie de nevoile tinerilor, pe care să-l<br />
experimentăm ulterior în vederea verificării eficienţei lui.<br />
Rezultatele obţinute prin cercetarea experimentală pe care am realizat-o vor argumenta<br />
necesitatea transpunerii unor activităţi şi conţinuturi de educaţie pentru sănătate, nu doar<br />
la dirigenție ci și în cadrul altor materii obligatorii, acolo unde există afinităţi teoretice.<br />
Cercetarea cantitativă realizată prin utilizarea chestionarului ca instrument de cercetare a<br />
ajutat să aflăm nevoile tinerilor legate în principal de petrecerea timpului liber. Alte nevoi<br />
ale adolescenţilor sunt legate de sexualitate, alimentaţie echilibrată, igienă personală,<br />
consum de substanţe toxice etc.<br />
Înainte de cercetarea experimentală propriu-zisă am realizat un studiu diagnostic privind<br />
sănătatea şi dezvoltarea tinerilor în patru licee cu profile diferite: teoretic, tehnic,<br />
economic, vocaţional. Doar liceul cu profil vocaţional desfăşoară cursul opţional de<br />
educaţie pentru sănătate. Deoarece rezultatele pe care le-am obţinut în urma prelucrării<br />
chestionarelor aplicate au scos la iveală un nivel de cunoştinţe mai ridicat privind<br />
componentele /ariile stilului de viaţă sănătos al elevilor <strong>din</strong> liceul unde s-a predat<br />
opţionalul de Educaţie pentru sănătate, am dorit să verificăm printr-un experiment<br />
realizat pe un eşantion de 200 de elevi aparținând Colegiului Național Ion Luca Caragiale,<br />
dacă prin parcurgerea unui program educaţional de sănătate pe o perioadă de 36<br />
săptămâni, elevii îşi îmbunătăţesc nivelul de cunoştinţe şi chiar comportamentul în ceea<br />
ce priveşte stilul de viaţă sănătos.<br />
În sinteză, cercetarea a fost derulată în trei pași :<br />
1. Evaluarea nivelului de cunoștințe, atitu<strong>din</strong>i și practici privind sănătatea și dezvoltarea<br />
adolescenților <strong>din</strong> patru licee cu profile diferite (teoretic, economic, tehnic, vocațional) și<br />
compararea rezultatelor obținute;<br />
2. Aplicarea experimentală a unui program complex privind sănătatea și măsurarea<br />
efectelor acestuia;<br />
3. Elaborarea unui ghid metodologic de educație pentru sănătate, pentru cadrele didactice<br />
și testarea acestuia prin intermediul unui focus-grup.<br />
Tipul de cercetare : cantitativă și calitativă.<br />
Scopurile cercetării au fost:<br />
1. Un studiu diagnostic privind nivelul cunoştinţelor sanitare la elevii de liceu.<br />
2. Elaborarea şi testarea experimentală a unui program complex de educaţie pentru<br />
sănătate.<br />
15
3. Construirea unui ghid metodologic pentru aplicarea programului.<br />
Obiectivele propuse în cadrul cercetării au fost:<br />
1.Evaluarea nivelului de cunoştinţe, atitu<strong>din</strong>i şi practici ale tinerilor cu privire la sănătatea<br />
şi dezvoltarea lor.<br />
2.Evaluarea factorilor sociali, psihologici, economici care influenţează potenţialul de<br />
sănătate şi dezvoltare al tinerilor.<br />
3.Evaluarea nevoilor pe care le au tinerii cu privire la subiectele/temele ce trebuie<br />
dezbătute în cadrul programelor de educaţie pentru sănătate.<br />
4.Evaluarea nevoilor cadrelor didactice privitor la predarea programelor de educație<br />
pentru sănătate<br />
5.Elaborarea unui ghid metodologic de educaţie pentru sănătate, care să cuprindă o serie<br />
de tehnici şi recomandări pentru îmbunătăţirea sănătăţii şi dezvoltării tinerilor.<br />
Ipotezele cercetării :<br />
1.Dacă elevii aparţin liceelor cu profile unde se predă opţionalul ”Educaţie pentru<br />
sănătate” (liceul pedagogic), atunci ne aşteptăm ca aceştia să ajungă la achiziţii superioare<br />
în acest domeniu faţă de elevii aparţinând celorlalte tipuri de licee (teoretic, tehnic,<br />
economic).<br />
2.Dacă se elaborează şi implementează un program complex de educaţie pentru sănătate<br />
cu o anumită ”fizionomie” la elevii de liceu, atunci există un grad mai mare de<br />
probabilitate ca aceștia să aibă rezultate superioare, în nivelul de cunoștințe și<br />
comportamente ce privesc stilul de viață sănătos, comparativ cu cei care participă la<br />
procesul obișnuit de instruire.<br />
Pasul 1 al cercetării l-a constituit un studiul diagnostic realizat pe un eșantion de 400<br />
elevi aparținând la patru licee cu profile diferite, după cum urmează:<br />
Colegiul Naţional „ Jean Monnet” Ploieşti( 100 elevi).<br />
Colegiul tehnic „Lazăr Edeleanu”Ploieşti( 100 elevi)<br />
Colegiul Economic „ Virgil Madgearu” Ploieşti ( 100 elevi)<br />
Colegiul Naţional „Ion Luca Caragiale”Ploieşti (100 elevi)<br />
În pasul doi al cercetării s-a realizat experimentarea programului complex de educație<br />
pentru sănătate propus, iar eșantionul a cuprins 200 elevi aparținând la 8 clase cu două<br />
specializări diferite : patru clase având specializarea științele naturii iar patru clase<br />
specializarea filologie.<br />
Facem precizarea că toți acești elevi au participat la cursuri de biologie dar cei de la<br />
specializarea științele naturii au avut 2 ore/ săptămână în timp ce elevii aparținând<br />
specializării filologie au beneficiat de o singură oră de biologie pe săptămână.<br />
16
Cei 200 elevi au fost împărțiți într-un grup experimental (100 elevi) și un grup de control/<br />
martor (100 elevi). Grupul experimental a urmat timp de 36 săptămâni (un an școlar) un<br />
program complex de educație pentru sănătate în cadrul căruia s-au desfășurat și activități<br />
extradidactice complementare.<br />
Vârsta tuturor elevilor participanți atât la studiu diagnostic cât și la experiment a fost<br />
cuprinsă între 16-17 ani (clasa a-X-a liceu).<br />
În pasul al treilea am realizat testarea unui ghid metodologic de educație pentru sănătate<br />
printr-un focus grup aplicat unui număr de 10 profesori de biologie <strong>din</strong> județul Prahova,<br />
care predau în învățământul liceal. Dintre aceștia, 8 profesori au fost de sex feminin și doi<br />
profesori de sex masculin iar vârsta lor este cuprinsă între 35 -55 ani. În ce privește<br />
mediul de rezidență toate cadrele didactice intervievate provin <strong>din</strong> mediul urban.<br />
Metodele de cercetare<br />
Experimentul este o metodă de cercetare canitativă ce constă în „observarea și<br />
măsurarea efectelor manipulării unei variabile independente asupra variabilelor<br />
dependente într-o situație în care acțiunea altor factori (prezenți efectiv dar străini<br />
studiului) este redusă la minimum” (Festinger și Katz, 1953/1963)<br />
În cazul cercetării noastre cei 200 de elevi clasa a X-a ( eșantionul) au fost împărțiți întrun<br />
grup experimental (100 elevi) și un grup de control/ martor (100 elevi).<br />
Atât în grupul experimental cât și de control, cei 100 elevi aparțineau la patru clase de<br />
liceu (a X-a) : două clase cu profil științele naturii și două clase cu profil filologie.<br />
Variabila independentă a fost programul complex de educație pentru sănătate, aplicat<br />
doar grupului experimental, nu și celui de control.<br />
Variabilele dependente au fost reprezentate de competențele specifice pe care elevii leau<br />
dobândit în urma aplicării variabilei independente (tratamentul experimental).<br />
Chestionarul a reprezentat instrumentul (tehnica) de cercetare și a cuprins ca<br />
teme principale :<br />
- date generale despre respondent;<br />
- temele/ subiectele preferate de tineri pentru discuții cu privire la educația pentru<br />
sănătate;<br />
- serviciile utilizate de tineri pe parcursul ultimului an;<br />
- consumul de substanțe în rândul tinerilor;<br />
- igiena personală;<br />
- sănătatea alimentației;<br />
- sănătatea reproducerii și sexualității.<br />
Chestionarul a fost aplicat în două momente de timp diferite.<br />
17
La începutul experimentului s-a aplicat un chestionar atât grupului experimental cât și<br />
celui de control. Datele obținute au fost prelucrate statistic și ulterior interpretate.<br />
Prin intermediul evaluării inițiale am identificat nivelul achizițiilor adolescenților în<br />
termeni de cunoștințe, competențe și abilități, în scopul asigurării premiselor atingerii<br />
obiectivelor propuse pentru etapa de implementare a programului complex de educație<br />
pentru sănătate.<br />
Informațiile obținute ne-au ajutat în planificarea activităților viitoare, <strong>din</strong> perspectiva<br />
adecvării acestora la posibilitățile elevilor sau a inițierii, dacă a fost cazul, a unor<br />
programe de recuperare.<br />
La sfârșitul experimentului am aplicat același chestionar, atât grupului experimental cât și<br />
celui de control, cu scopul de a obține informații utile asupra nivelului de performanță al<br />
elevilor, în raport cu obiectivele de instruire propuse.<br />
Am respectat protocolul unui design experimental în care subiecții sunt evaluați <strong>din</strong><br />
perspectiva unei variabile dependente (pretestare), expuși unui stimul care reprezintă<br />
variabila independentă și apoi reevaluați <strong>din</strong> perspectiva variabilei dependente<br />
(posttestare). Orice diferență <strong>din</strong>tre prima și ultima măsurătoare este atribuită variabilei<br />
independente.Folosirea unui grup de control a permis detectarea oricăror efecte ale<br />
experimentului în sine.<br />
Rezultatele, ca și concluziile experimentului au scos la iveală eficiența unui astfel de<br />
program complex de educație pentru sănătate, desfășurat într-un mediu instituționalizat<br />
(școală).<br />
Focus-grupul este o tehnică de cercetare calitativă ce constă în „colectarea<br />
datelor, prin interacțiunea <strong>din</strong>tre membri grupului, referitoare la o problemă<br />
stabilită de cercetători” (David, L.Morgan, 1966).<br />
Această tehnică a fost utilizată în cercetarea noastră pentru a confirma/ infirma utilitatea<br />
ghidului metodologic de educație pentru sănătate, pentru profesorii de biologie pe care l-<br />
am propus spre a completa manualele de educație pentru sănătate existente pe piață și<br />
utilizate ca principale mijloace didactice în predarea opționalului de educație pentru<br />
sănătate și nu numai.<br />
Metode statistice<br />
Prelucrarea datelor obținute s-a realizat în SPSS și au fost utilizate următoarele teste nonparametrice:<br />
Testul Kruskal- Walis a fost utilizat pentru a verifica prima ipoteză propusă de<br />
cercetare.<br />
18
Acest test verifică diferența <strong>din</strong>tre rangurile a mai mult de două eșantioane independente<br />
și s-a folosit pentru prelucrarea datelor obținute la chestionarul aplicat celor 400 elevi<br />
aparținând la patru licee cu profile diferite: teoretic, economic, tehnic, vocațional.<br />
Valorile înregistrate de pragul de semnificație la itemii <strong>din</strong> chestionar au arătat că prima<br />
ipoteză a cercetării a fost confirmată, adică este adevărat că elevii care aparțin liceelor<br />
unde se predă opționalul „educație pentru sănătate” (liceul pedagogic) au achiziții<br />
superioare în acest domeniu comparativ cu elevii ce aparțin celorlalte tipuri de licee<br />
(tehnic, teoretic, economic). Valorile pragului de semnificație (p≤0,05) obținute pentru<br />
liceul pedagogic indică diferențe semnificative, comparativ cu valorile pragului de<br />
semnificație (p>0,05) obținute pentru celelalte licee (tehnic. teoretic, economic) care nu<br />
indică diferențe semnificative.<br />
Testul Mann- Whitney a fost folosit în cercetarea noastră pentru a verifica cea de-a doua<br />
ipoteză propusă. Acest test verifică diferența <strong>din</strong>tre rangurile a două eșantioane<br />
independente și s-a utilizat pentru prelucrarea datelor obținute la chestionarul inițial și<br />
final aplicat grupului experimental și de control/martor.<br />
Valorile pragului de semnificație înregistrate la itemii <strong>din</strong> chestionarul inițial și final au<br />
arătat că cea de-a doua ipoteză a cercetării a fost confirmată.<br />
Conform acesteia, prin elaborarea și implementarea unui program complex de educație<br />
pentru sănătate, cu o anumită “fizionomie” la elevii de liceu, există un grad mai mare de<br />
probabilitate ca aceștia să aibă rezultate superioare în nivelul de cunoștințe și<br />
comportamentele ce privesc stilul de viață sănătos, comparativ cu elevii care participă la<br />
procesul obișnuit de instruire. Valorile pragului de semnificație (p≤0,05) înregistrate la<br />
grupul experimental arată diferențe semnificative comparativ cu valorile pragului de<br />
semnificație (p>0,05) înregistrate la grupul de control/martor care nu indică diferențe<br />
semnificative.<br />
Pe baza analizei și interpretării datelor obținute în urma studiului diagnostic și al<br />
experimentului, ipotezele cercetării au fost validate.<br />
În funcție de contextul informației furnizate rezultatele studiului diagnostic au fost<br />
divizate în aspecte încurajatoare și îngrijorătoare pentru fiecare compartiment al studiului.<br />
Determinanții psiho-sociali ai potențialului de sănătate și dezvoltare a<br />
tinerilor<br />
Aspecte încurajatoare<br />
Cunoștințe<br />
- majoritatea tinerilor a manifestat cunoștințe corecte cu privire la componentele<br />
modului de viață sănătos;<br />
19
- referitor la procedurile de igienă personală, cei mai mulți tineri cunosc frecvența<br />
acestora și importanța respectării lor.<br />
Atitu<strong>din</strong>i<br />
- majoritatea adolescenților și-a apreciat starea de sănătate ca fiind bună;<br />
- temele cele mai solicitate pentru dezbateri în cadrul școlii sunt cele legate de<br />
alimentație echilibrată, modalități de petrecere a timpului liber, boli cu transmitere<br />
sexuală, consum și abuz de droguri legale și ilegale.<br />
Aceste teme sunt solicitate mai frecvent de elevii aparținând liceelor cu profile : tehnic,<br />
teoretic, economic în comparație cu elevii liceului pedagogic, care au beneficiat de<br />
parcurgerea unor astfel de teme, în cadrul opționalului de educație pentru sănătate.<br />
Aspecte îngrijorătoare<br />
Cunoștințe<br />
- un procent destul de mare nu cunoaște principalele componente ale stilului de<br />
viață sănătos și acesta este înregistrat de elevii liceelor unde nu s-a predat<br />
disciplina opțională de educație pentru sănătate;<br />
- datele obținute arată că tinerii aparținând liceelor unde nu se predă opționalul de<br />
educație pentru sănătate nu au suficiente cunoștințe despre sănătatea reproducerii<br />
și sexualității, efectele nocive ale consumului de tutun, alcool, droguri ca și despre<br />
violența fizică, sexuală, etc.<br />
Atitu<strong>din</strong>i<br />
- studiul relevă dezvoltarea insuficientă a abilităților de a-și asuma responsabilitatea<br />
pentru propria sănătate, mai ales în cazul elevilor de la liceele : teoretic, tehnic,<br />
economic, care atribuie această responsabilitate familiei și instituției de<br />
învățământ;<br />
- temele ce țin de dezvoltarea personalității, relațiile interpersonale, drepturile<br />
omului sunt indicate cu o frecvență mai ridicată de către elevii liceelor unde nu se<br />
predă opționalul de educație pentru sănătate comparativ cu cei <strong>din</strong> liceul<br />
pedagogic care și-au completat aceste cunoștințe și prin parcurgerea disciplinelor<br />
socioumane incluse în disciplinele obligatorii.<br />
Practici<br />
- studiul denotă un decalaj destul de mare între nivelul de cunoștințe bune și<br />
practicile insuficiente de nutriție. Chiar dacă elevii aparținând liceelor unde nu se<br />
predă opționalul de educație pentru sănătate au achiziționat informații despre<br />
alimentație <strong>din</strong> mass-media, internet, reviste, ziare ei continuă să consume<br />
20
alimente gen fast-food deși sunt conștienți că acestea le fac mai mult rău decât<br />
bine;<br />
- barurile și cafenelele sunt servicii utilizate destul de frecvent de elevii liceelor cu<br />
profile : teoretic, economic, tehnic în comparație cu elevii liceului pedagogic, care<br />
conștientizează că această practică le-ar afecta dramatic starea de sănătate și<br />
dezvoltarea corpului;<br />
- un număr destul de mare <strong>din</strong> rândul elevilor aparținând liceelor cu profil : teoretic,<br />
tehnic, economic au relatat că, cunosc pe cineva care a fost supus agresiunior<br />
sexuale. Multe persoane au fost agresate sexual la club, discotecă, în stradă, alte<br />
locuri, instituții de învățământ.<br />
Utilizarea de substanțe printre tineri<br />
Aspecte încurajatoare<br />
Cunoștințe<br />
- tinerii ce aparțin liceului pedagogic afirmă destul de des efectele nocive ale<br />
consumului de tutun, alcool, droguri în comparație cu elevii celorlalte licee, ceea<br />
ce explică faptul că aceștia <strong>din</strong> urmă nu au avut prilejul să-și îmbogățească nivelul<br />
de cunoștințe la acest subiect, neparcurgând cursurile opționale de educație pentru<br />
sănătate;<br />
Aspecte îngrijorătoare<br />
- există mulți tineri insuficient informați cu privire la daunele consumului de alcool,<br />
fapt ce reiese <strong>din</strong> neimplicarea consumului de alcool în stilul de viață sănătos;<br />
- majoritatea adolescenților, deși cunoaște efectele nocive ale consumului de<br />
droguri și tutun, continuă să le consume într-un procent destul de crescut<br />
Atitu<strong>din</strong>i<br />
- în opinia tinerilor, motivele principale care îi determină să fumeze sunt: pentru a<br />
arăta ca un adult, pentru a se calma, pentru a fi mai contemporani;<br />
- cele mai frecvente motive care îi fac pe tineri să consume droguri sunt: încercarea<br />
senzațiilor, dependența de droguri, iau exemplu de la prieteni, etc.;<br />
- cei mai mulți <strong>din</strong>tre adolescenți procură droguri chiar de la prieteni, ceea ce ne<br />
îngrijorează.<br />
Practici<br />
- adolescenții indică vârsta de 15-18 ani ca fiind perioada critică la care ei încep să<br />
experimenteze consumul de băuturi alcoolice, droguri, tutun;<br />
- cei mai mulți <strong>din</strong>tre tinerii care fumează sau consumă alcool au declarat că li s-a<br />
propus deseori să consume droguri.<br />
21
Sănătatea reproducerii și comportamentul sexual printre tineri<br />
Aspecte încurajatoare<br />
Cunoștințe<br />
- există mulți tineri care au indicat corect maladiile transmisibile pe cale sexuală<br />
(HIV/SIDA, gonoree, sifilis);<br />
- majoritatea adolescenților cunoaște cele mai eficiente și moderne metode de<br />
contracepție (prezervativul, pastilele anticoncepționale)<br />
Practici<br />
- datele arată că informarea corectă și precoce a tinerilor despre educația sexuală<br />
întârzie începutul relațiilor sexuale dar și întreținerea relațiilor sexuale cu parteneri<br />
multipli;<br />
- cele mai utilizate metode anticoncepționale sunt: prezervativul, pastilele<br />
anticoncepționale, raportul sexual întrerupt, metoda calendarului;<br />
- există mulți tineri care aleg ca vârstă optimă pentru începerea relațiilor sexuale 19<br />
ani și peste<br />
Atitu<strong>din</strong>i<br />
- tinerii ar dori să afle mai multe despre educația sexuală de la părinți dar și <strong>din</strong><br />
surse competente: profesori de biologie, lucrători medicali, centrele de cercetare<br />
pentru tineri;<br />
- majoritatea tinerilor conștientizează existența problemei HIV/SIDA și consideră<br />
că este o problemă importantă pentru toată țara;<br />
- cei mai mulți <strong>din</strong>tre adolescenți consideră că avortul nu este o metodă bună de<br />
control al nașterilor<br />
Aspecte îngrijorătoare<br />
Cunoștințe<br />
- aproape jumătate <strong>din</strong>tre tinerii aparținând liceelor unde nu se predă opționalul de<br />
educație pentru sănătate nu au știut să selecteze corect bolile transmisibile pe cale<br />
sexuală.<br />
Tot la elevii aparținând acestor licee se înregistrează un procent ridicat al tinerilor<br />
care aleg metode false de prevenire a sarcinii nedorite.<br />
Atitu<strong>din</strong>i<br />
- destui tineri ce aparțin liceelor cu profile: teoretic, tehnic, economic consideră că<br />
educația sexuală ar trebui făcută în familie, în timp ce elevii liceului pedagogic<br />
afirmă destul de des că dezbaterea unui subiect atât de delicat ar trebui să se facă<br />
în școală de personal didactic sau medical specializat în acest domeniu;<br />
22
- un număr destul de mare de elevi <strong>din</strong> liceele unde nu se predă educația pentru<br />
sănătate afirmă că prezervativul nu ar fi o metodă contraceptivă agreată de ei,<br />
deoarece micșorează plăcerea și este incomod, fără a conștientiza efectele<br />
negative ale neutilizării acestuia în relațiile sexuale pe care le au;<br />
- principalele motive de neutilizare a prezervativului sunt legate de lipsa de<br />
comunicare între parteneri și de încrederea reciprocă<br />
Practici<br />
- chiar dacă pentru cei mai mulți <strong>din</strong>tre tinerii aparținând liceelor: teoretic, tehnic,<br />
economic sursa solicitată în vederea informării cu privire la educația sexuală o<br />
reprezintă părinții, în realitate majoritatea familiilor nu discută cu adolescenții lor<br />
aspecte legate de sănătatea reproducerii și sexualității, deoarece chiar dacă<br />
societatea a evoluat foarte mult acest subiect continuă să fie unul tabu;<br />
- se înregistrează un procent ridicat al tinerilor care au comportamente de risc<br />
privind reproducerea;<br />
- comportamentul contraceptiv printre adolescenți are unele ten<strong>din</strong>țe problematice<br />
care împiedică utilizarea pe scară largă a metodelor moderne și eficiente de<br />
contracepție.<br />
În urma analizei și interpretării datelor obținute la chestionarele inițiale și finale aplicate<br />
grupului de control și grupului experimental, acesta <strong>din</strong> urmă fiind inclus într-un program<br />
complex de educație pentru sănătate, desfășurat pe parcursul unui an școlar, a fost<br />
confirmată ipoteza conform căreia dacă se implementează un program complex de<br />
educație pentru sănătate la elevii de liceu, există un grad mai mare de probabilitate ca<br />
aceștia să aibă rezultate superioare în nivelul de cunoștințe și comportamente privind<br />
stilul de viață sănătos, comparativ cu cei care participă la procesul obișnuit de instruire.<br />
În cadrul cercetării experimentale ne-am propus să abordăm principalele componente<br />
ale stilului de viață sănătos : igienă personală, alimentație echilibrată, consmul de<br />
substanțe toxice, sănătatea reproducerii și sexualității.<br />
Putem argumenta această alegere a temei prin faptul că la ora actuală asistăm la o<br />
modificare radicală a stilului de viață al omului modern prin sedentarism, obiceiurile<br />
alimentare nesănătoase, consum și abuz de tutun, alcool, droguri, izolarea socială, abuzul<br />
de medicamente și suplimente alimentare <strong>din</strong> plante, cu impact dramatic asupra sănătății<br />
și dezvoltării organismului.Deoarece a crescut foarte mult frecvența obezității infantile în<br />
țara noastră și în acelși timp a diabetului zaharat în rândul tinerilor considerăm că este de<br />
datoria noastră să intervenim prin orele de educație pentru sănătate aferente disciplinei<br />
opționale sau prin derularea unor programe complexe de educație pentru sănătate pe o<br />
23
perioadă lungă de timp în corectarea comportamentelor nesănătoase, în diminuarea<br />
acestora dar mai ales în ajutarea tinerilor de liceu să facă alegeri sănătoase privind stilul<br />
de viață. Așa cum se știe, educația este unul <strong>din</strong>tre cele mai puternice instrumente de<br />
intervenție care poate fi utilizat pentru a schimba stilul de viață al adolescenților de liceu.<br />
Obiectivul general al cercetării experimentale l-a constituit promovarea stilului de viață<br />
sănătos prin elaborarea și implementarea unui program de educație pentru sănătate care a<br />
fost testat pe elevii <strong>din</strong> învățământul liceal (clasa a-X-a) prin intermediul chestionarelor<br />
aplicate la începutul și sfârșitul programului de sănătate.<br />
Cercetarea experimentală realizată pe populația adolescentă de liceu (clasa a-X-a) a<br />
relevat câteva <strong>din</strong>tre cele mai frecvente comportamente și obiceiuri care conturează stilul<br />
de viață sănătos și starea de sănătate a elevilor de liceu.<br />
Acestea se structurează pe următoarele categorii de indicatori :<br />
Statusul ponderal<br />
Înainte de derularea propriu-zisă a experimentului am recurs la determinarea indicelui de<br />
masă corporală (IMC) la cei 200 de elevi incluși în cercetarea experimentală.<br />
Ne-a interesat această investigație deoaree greutatea corporală adecvată este rezultanta<br />
echilibrului între un aport alimentar zilnic echilibrat și activitate fizică regulată. Se știe că<br />
persoanele supraponderale sau obeze au risc crescut de apariție a bolilor cardio-vasculare,<br />
diabet zaharat, cancere, afecțiuni corelate cu reducerea duratei și calității vieții.<br />
Din punct de vedere medical și deficitul ponderal are un impact negativ asupra sănătății și<br />
dezvoltării armonioase a organismului.<br />
Datele obținute la această determinare arată că spre deosebire de elevii grupului martor<br />
care nu au înregistrat diferențe semnificative la măsurătorile finale, elevii <strong>din</strong> grupul<br />
experimental și-au corectat destul de mult greutatea, astfel că rezultatele obținute după<br />
parcurgerea programului de educație pentru sănătate arată diferențe semnificative<br />
comparativ cu valorile obținute la începutul experimentului.<br />
Alimentația echilibrată<br />
Deși, în general, adolescenții cunosc efectele pozitive ale consumului de alimente<br />
naturale, în realitate cunoștințele despre alimentație sunt dobândite într-un mod<br />
nestructurat, aleatoriu, <strong>din</strong> surse care nu întotdeauna sunt corecte și de încredere. În cadrul<br />
programului pe care l-am elaborat și implementat am dezbătut conceptul de nutriție care<br />
presupune o imagine corectă și coerentă privind compoziția alimentelor și valoarea<br />
nutrițională a acestora, precum și practicarea unei diete diversificate, în care să predomine<br />
fructele și legumele.<br />
24
Tot în cadrul acestui program s-a elaborat un model alimentar corect, pe care elevii să-și<br />
poată construi un regim alimentar adecvat nevoilor și posibilităților proprii.<br />
În urma prelucrării datelor obținute la chestionarele inițiale și finale nu sunt relevate<br />
diferențe semnificative la acest subiect în cazul grupului de control în timp ce grupul<br />
experimental înregistrează diferențe semnificative după parcurgerea programului de<br />
educație pentru sănătate, concretizate prin practicarea unei alimentații sănătoase și a unei<br />
atitu<strong>din</strong>i corecte, pro-active și critice legate de alimentele pe care tinerii le consumă zi de<br />
zi conștientizând faptul că „ești ceea ce mănânci”.<br />
Igiena personală<br />
Deoarece acest subiect este tratat destul de superficial sau deloc în timpul liceului, la<br />
orele de biologie sau dirigenție, ne-am propus ca prin intermediul programului nostru de<br />
educație pentru sănătate să-i ajutăm pe tineri să aplice corect tehnicile de periaj al <strong>din</strong>ților<br />
dar și de spălare a mâinilor după folosirea toaletelor deoarece datele pe care le-am obținut<br />
la chestionarele inițiale indică o discrepanță semnificativă între cunoștințe și practici.<br />
De exemplu, chiar dacă au cunoștințe corecte despre importanța periajului dentar, igienei<br />
initime, spălatului pe mâini, tinerii nu aplică întotdeauna cunoștințele pe care le au în<br />
practică. Prin intermediului programului de sănătate am urmărit îmbogățirea nivelului de<br />
cunoștințe al tinerilor referitor la igiena dentară, igiena intimă, igiena mâinilor, dar și la<br />
promovarea practicilor corecte privind igiena personală.<br />
Astfel, rezultatele chestionarelor finale au arătat diferențe semnificative la grupul<br />
experimental care a beneficiat de cunoștințe și practici corecte de igienă personală<br />
comparativ cu grupul de control, la care nu s-au semnalat diferențe semnificative.<br />
Educația sexuală<br />
Problematica vieții sexuale a tinerilor continuă să fie un subiect tabu, fiind astfel abordat<br />
destul de rar în școală și mai ales în familie. Tinerii dețin informații legate de bolile cu<br />
transmitere sexuală și metodele de contracepție <strong>din</strong> mass-media, internet, orele de<br />
biologie, dar acestea nu sunt suficiente pentru a-i ajuta să adopte comportamente<br />
sănătoase privind reproducerea și sexualitatea. De aceea, programul de educație pentru<br />
sănătate pe care l-am elaborat și implementat a cuprins o serie de activități teoretice și<br />
practice prin care tinerii au primit informații corecte și pertinente despre reproducere și<br />
sexualitate iar prin filmele documentare despre bolile cu transmitere sexuală, studiile de<br />
caz, jocurile de rol, portofoliile, proiectele, târgul de sănătate s-a dorit conștientizarea de<br />
către tineri a consecințelor comportamentelor nesănătoase privind sexualitatea.<br />
25
Rezultatele obținute la grupul experimental au scos în evidență eficacitatea programului<br />
de sănătate, materializată prin diferențele semnificative înregistrate comparativ cu<br />
rezultatele inițiale.<br />
În schimb, la grupul de control nu s-au semnalat diferențe semnificative între rezultatele<br />
inițiale și cele finale.<br />
Consumul de tutun, alcool, droguri<br />
Comportamentele legate de risc în perioada adolescenței pot include pe lângă<br />
experimentarea fumatului, consumul de alcool și droguri și revolta împotriva standardelor<br />
și regulilor impuse de către alții. De cele mai multe ori adolescenții tind să se simtă<br />
invulnerabili la consecințele negative și problemele de sănătate.<br />
Rezultatele cercetării arată că majoritatea tinerilor are cunoștințe și atitu<strong>din</strong>i corecte în<br />
ceea ce privește consecințele consumului de tutun, alcool, droguri.<br />
Rezultatele obținute la grupul experimental arată diferențe semnificative după<br />
parcurgerea programului de educație pentru sănătate întrucât elevii au beneficiat de<br />
cunoștințe suplimentare la această temă, comparativ cu grupul de control, la care nu s-au<br />
semnalat diferențe semnificative.<br />
În capitolul 5 „Programul educațional pentru sănătate” descrie programul complex de<br />
educație pentru sănătate care a fost elaborat și implementat grupului experimental (100<br />
elevi) pe o perioadă de 36 săptămâni (un an școlar). Programul are ca scop principal<br />
îmbunătățirea sănătății tinerilor prin corectarea obiceiurilor și comportamentelor legate de<br />
sănătate.Programul educațional de sănătate se focusează pe ajutorarea elevilor să dezvolte<br />
un angajament și o atitu<strong>din</strong>e pozitivă față de un trai activ și sănătos pe parcursul întregii<br />
vieți și să dezvolte capacitatea de a trăi o viață productivă, satisfăcătoare.<br />
Așteptările aferente acestui program promovează un trai sănătos și activ, prin dezvoltarea<br />
aptitu<strong>din</strong>ilor fizice, personale și profesionale. Această abordare practică, echilibrată îi va<br />
ajuta pe elevi să treacă cu succes <strong>din</strong>colo de etapa liceală. Toate cursurile de educație<br />
pentru sănătate cuprinse în acest program adresează probleme de sănătate relevante și le<br />
oferă elevilor o mare diversitate de activități care promovează dezvoltarea aptitu<strong>din</strong>ilor de<br />
viață, a competențelor personale și mișcarea (fitness).<br />
Capitolul 6 „Concluzii generale și contribuții personale” scoate în evidență necesitatea<br />
introducerii disciplinei opționale de educație pentru sănătate începând <strong>din</strong> clasa I până în<br />
clasa a XII-a, având în vedere schimbările economice, sociale, culturale <strong>din</strong> toată lumea,<br />
care exercită o influență profundă asupra sănătății și dezvoltării copiilor și tinerilor.<br />
Necesitatea parcurgerii conținuturilor specifice educației pentru sănătate se impune<br />
deoarece viața individului a devenit mai complicată decât altădată.<br />
26
Educaţia pentru sănătate poate fi considerată un proces de aplicare a unor fapte,<br />
cunoştinţe, norme de comportament care să influenţeze favorabil atitu<strong>din</strong>ile şi practicile<br />
igienice ale individului, familiei, comunităţii. Finalitatea educaţiei pentru sănătate, în<br />
şcoală, este culturalizarea igienico-sanitară a copiilor şi tinerilor în vederea formării unui<br />
stil de viaţă sănătos contribuind prin perfecţionarea sănătăţii fizice, afectiv-emoţionale şi<br />
mintal-spirituale la dezvoltarea multilaterală a personalităţii şi la integrarea socială a celor<br />
educaţi.<br />
De asemenea, acest capitol prezintă valoarea adăugată de către autoare la studiile și<br />
cercetările realizate până în prezent la nivel național.<br />
Studiul diagnostic realizat pe un eșantion de 400 elevi de liceu (clasa a-X-a) aparținând la<br />
patru licee cu profile diferite, adică teoretic, economic, tehnic, vocațional ne-a furnizat<br />
informații despre nevoile tinerilor de liceu în ceea ce privește stilul de viață sănătos. În<br />
vederea satisfacerii nevoilor acestora și având în vedere faptul că adolescența este vârsta<br />
cea mai propice pentru a interveni în orientarea tineriolor către alegerea practicilor<br />
sănătoase care să le asigure o stare bună de sănătate și dezvoltare am procedat la<br />
elaborarea unui program complex de educație pentru sănătate pe care ulterior l-am<br />
experimentat pe un eșantion de 200 elevi aparținând Colegiului Național Ion Luca<br />
Caragiale Ploiești. În conformitate cu rezultatele studiului, prezența cunoștințelor corecte<br />
la tineri nu presupune evitarea riscurilor pentru sănătate și dezvoltare. În acest sens,<br />
programul elaborat și-a propus să facă eforturi suplimentare pentru a-i motiva pe<br />
adolescenți să aplice cunoștințele în practici utile.<br />
Pentru aceasta, s-au utilizat metode interactive de predare, cu participarea unui număr cât<br />
mai mare de tineri, orientate spre formarea abilităților de apreciere a propriei sănătăți,<br />
cunoașterea simptomatologiei specifice anumitor boli dar și sporirea nivelului de<br />
conștientizare al tinerilor în necesitatea adresării la specialiști.<br />
Programul a vizat instruirea pentru formarea deprinderilor de viață care să dezvolte la<br />
tineri capacități de negociere, de rezistență la presiunea semenilor pentru a nu se implica<br />
în activități riscante sau violente dar și pentru a evita adoptarea unor comportamente<br />
dăunătoare cum ar fi : fumatul, consumul de băuturi alcoolice și droguri.<br />
Strategiile de prevenire a deprinderilor nocive (fumatul, consumul de alcool și droguri)<br />
au fost axate pe explicarea consecințelor acestor noxe și a riscului continuu. La elaborarea<br />
acestui program de sănătate s-a luat în considerare că promovarea mesajelor de abstinență<br />
totală de la consumul de alcool ar putea fi ineficiente, ținând cont de tradițiile poporului<br />
nostru de a consuma băuturi alcoolice la sărbători religioase sau oficiale, la zile de naștere<br />
27
sau alte ocazii. De aceea, acest program și-a propus să prevină consumul abuziv de<br />
băuturi alcoolice.<br />
Programul de educație pentru sănătate s-a bazat pe strategii de reducere a riscului<br />
continuu privind sănătatea reproducerii și sexualității, începând de la promovarea<br />
abstinenței până la modalități de protecție cu un partener întâmplător. Activitățile<br />
teoretice cuprinse în program vizează promovarea și educarea tinerilor referitor la<br />
manifestările fiziologice ale aparatulu reproducător și simptomele unei patologii genitale.<br />
În cadrul acestui program, cursurile de educație pentru sănătate au ajutat elevii să<br />
dezvolte cunoștințele, aptitu<strong>din</strong>ile și atitu<strong>din</strong>ile necesare pentru a menține un stil de viață<br />
sănătos și un angajament de participare pe tot parcursul vieții la activitatea fizică. Elevii<br />
au fost încurajați să desfășoare activități fizice în afara programului școlar pentru starea<br />
fizică, sănătatea și bucuria personală. De asemenea, elevii au avut posibilitatea de a învăța<br />
într-o varietate de moduri: individul și în cooperare, independent și cu sprijinul<br />
profesorilor, prin studiul exemplelor urmate de practică.<br />
Strategiile de instruire au fost variate în funcție de așteptările și nevoile de învățare ale<br />
elevilor. Programul promovează valori educaționale și țeluri ca : toleranță, înțelegere,<br />
excelență și stare bună. Subiectele <strong>din</strong> cadrul cursurilor de educație pentru sănătate au fost<br />
combinate cu subiecte <strong>din</strong> alte discipline pentru crearea unor cursuri interdisciplinare.<br />
Pentru aplicarea programului elaborat și testat experimental am conceput un ghid<br />
metodologic de educație pentru sănătate ce poate fi utilizat de cadrele didactice atât la<br />
orele de dirigenție cât și în parcurgerea disciplinei opționale de educație pentru sănătate.<br />
În acest ghid metodologic sunt prezentate o serie de aspecte pe care profesorii ar trebui să<br />
le ia în considerare atunci când planifică lecțiile ce au ca scop comportamentele sănătoase<br />
ale elevilor.<br />
Aceste aspecte sunt:<br />
- Ceea ce elevii știu și cred că le influențează comportamentele de sănătate;<br />
- Deși cunoașterea este necesară, nu este suficientă pentru a produce schimbări<br />
majore în comportamentul elevilor;<br />
- Comportamentul pentru sănătate nu apare în vid, dar este influențat de percepții,<br />
motivații, atitu<strong>din</strong>i și mediul social în care au loc.<br />
Ghidul metodologic propus și validat printr-un focus-grup urmărește să cultive sănătatea<br />
prin prevenirea bolilor și ale riscurilor care pot afecta cele șase stări de sănătate: fizică,<br />
mentală, emoțională, socială, etică, vocațională.<br />
Prin aplicațiile practice propuse, elevii vor fi ajutați să înțeleagă că între cele șase stări de<br />
sănătate există o strânsă interdependență. Orice face o persoană într-o parte a vieții ei se<br />
28
epercutează asupra celorlalte părți. Orice decizie (cum ar fi relațiile sexuale<br />
întâmplătoare și neprotejate sau consumul de droguri ilicite) luată de o persoană în<br />
legătură directă cu sănătatea ei fizică va avea impact asupra celorlalte părți ale sănătății<br />
persoanei respective.<br />
Ghidul metodologic dorește ca prin metode și tehnici interactive să transmită elevilor<br />
informații despre bolile și riscurile pe care le pot prezenta anumite comportamente<br />
individuale și de grup, să le formeze anumite deprinderi și abilități, să le stimuleze<br />
gândirea creativă și participativă.<br />
Considerăm că acest ghid este doar un instrument de lucru flexibil iar profesorii își pot<br />
folosi experiența și creativitatea ca să aducă permanent completări, modificări, astfel încât<br />
activitățile teoretice și practice propuse să devină și mai atractive și accesibile elevilor pe<br />
care îi instruiesc în domeniul educației pentru sănătate.<br />
29
BIBLIOGRAFIE<br />
1. Abraham, Maslow, The forther reaches if human nature,Viking Press, New York,<br />
1976.<br />
2. Adelman, Howard, The Not-So-Specific Learning Disability Population, California<br />
Univ., Los Angeles.<br />
3. Adler,A., Cunoaşterea omului, Editura Ştiinţifică, Bucureşti, 1991.<br />
4. Albu Gabriel, În căutarea educaţiei autentice, Ed.Polirom,Bucureşti, 2002.<br />
5. Alexiu,Leonida; Sava Vasile, Indreptar de educatie sanitara,Ed.Militară,<br />
Bucuresti, 1958.<br />
6. Allport,G.W., Structura şi dezvoltarea personalităţii, Editura Didactică şi<br />
Pedagogică, Bucureşti, 1981.<br />
7. Amos, Sue and Susan Orchard, Getting Assessment Right: Health and Physical<br />
Education, Grade 9 & 10, Barrie, 1999.<br />
8. Angel, S.et al., La Poudre et la fumee. Les toxicomanes: prevenir et soigner,<br />
Editions Acropole, Paris, 1987.<br />
9. Arbou, Elena, Educația pentru sănătate în școală, Ed.Fiat Lux, Bucuresti,1999.<br />
10. Babbie, Earl, Practica cercetării sociale, Iaşi, Editura Polirom,2009.<br />
11. Baric, L.,Health Promoting Schools: evaluation and auditing, Journal of the<br />
Institute of Health Education, 29, 114–120, 1991.<br />
12. Bonchiş,E, Studierea imaginii de sine în adolescenţă şi copilărie, Editura<br />
Imprimeriei de Vest, Oradea, 1997.<br />
13. Bennett-Goleman, T., Alchimie emoţională, Editura Curtea Veche, Bucureşti,<br />
2002.<br />
14. Bennett, P.D., Dictionary of Marketing Terms, Chicago, American Marketing<br />
Association, 1988.<br />
15. Berk,L., Child Development, Allyn and Bacon, Boston, 1989.<br />
16. Brânză, Ioan, Igiena personală a elevului, Direcţia de Sănătate Publică, Iaşi.<br />
17. Bruner,S.Jerome, Procesul educaţiei intelectuale,Editura Ştiinţifică, Bucureşti,<br />
1970.<br />
18. Bucur, Gheorghe Eugeniu, Popescu, Octavian, Educaţie pentru sănătate în şcoală,<br />
Editura „Fiat Lux”, Bucureşti,1999.<br />
19. Bucur, Gheorghe Eugeniu, Educația pentru sănătate la copii și tineri, 1996.<br />
20. Bunescu,Gheorghe, Şcoala şi valorile morale, Ed. Didactică şi Pedagogică,<br />
Bucureşti, 1998.<br />
30
21. C., Danielson and T., McGreal, Teacher evaluation to enhance professional<br />
practice, Alexandria, Association for supervision and curriculum development,<br />
2000.<br />
22. Carmichael,L., Mannuel de psychologie de l’enfant , PUF, Paris, 1952.<br />
23. Cătălin Tufănaru, Luminiţa, Barbu; Elena, Enciu, Ghid metodologic naţional,<br />
Editura Public H.Press, 2006, Bucureşti.<br />
24. Cerghit, I., Metode de învăţământ, ed.a VI a,Editura Polirom, Iaşi, 2006.<br />
25. Cerghit Ioan, Sisteme de instruire alternative si complementare: structuri, stiluri<br />
si strategii Ed. a 2-a rev-Iasi, Polirom,2008.<br />
26. Chelcea,S., Chestionarul în investigaţia sociologică,Editura Ştiinţifică şi<br />
Enciclopedică, Bucureşti, 1975.<br />
27. Chelcea,S., Personalitatea şi societatea în tranziţie, Societatea Ştiinţifică şi<br />
tehnică S.A., Bucureşti,1994.<br />
28. Chelcea, Septimiu, Cum să redactăm o lucrare de licență, o teză de doctorat, un<br />
articol științific în domeniul științelor socioumane, Editura Comunicare,<br />
București, 2005.<br />
29. Cohen –Seat, G., Thematic Film material, Health Education, no.3, London, 1962.<br />
30. Coleman,James, Equality of Educational Opportunity, Washinton, D.C.,US<br />
Government Printing Office, 1996.<br />
31. CNC, MEC și colab., Ghid metodologic – ari acurriculară Matematică și științe<br />
ale naturii, București, Editura Aramis Print, 2002.<br />
32. Crăciun,T.,Crăciun L., Dicţionar de biologie, Ed.Albatros, Bucureşti,1989.<br />
33. Creţu, T., Adolescenţa şi contextul său de dezvoltare, Editura Credis,Bucureşti,<br />
2001.<br />
34. Creţu, T., Cunoaşterea de sine, în “Dirigintele, ora de dirigenţie. Adolescenţa”,<br />
Editura Tribuna Învăţământului, Bucureşti, 1996.<br />
35. Cucoş,C., Pedagogie,Editura Polirom,Iaşi, 2002.<br />
36. D.Bedworth and A.Bedworth, The profession and practice of health education,<br />
Dubuque, IA, Wm.C.Brown, 1992.<br />
37. Danek,K., The Open Sesame, în “Health Education”, no.4, London, 1963.<br />
38. David, L. Morgan, Focus Groups, Annual Review of Sociology, Vol. 22,pp. 129-<br />
152, 1996.<br />
39. De Landsheere,G.,L’education et la formation, PUF, Paris, 1979.<br />
40. Debesse M., Etapele educaţiei, Editura Didactică şi Pedagogică, Bucureşti, 1981.<br />
41. Debesse M., L’adolescence, PUF, Paris, 1979.<br />
31
42. Deiro, Judith, Teachers do make a difference, Corwin Press, 2004.<br />
43. D’Hainaut, Elaborarea noilor continuturi in programe de invatamant si educatie<br />
permanenta, EDP, Bucuresti, 1981.<br />
44. Dorobantu I., Educatia pentru sanatate in ciclul gimnazial si invatamantul liceal,<br />
Ed.Medicala, Bucuresti,1984.<br />
45. Dorobantu.I.,Educatia pentru sanatate: lucrare metodica, Ed.Medicala ,Bucuresti,<br />
1985.<br />
46. David,Teodora;Predescu,Adriana; Empatia si relatia profesor-elev,Ed.Academiei,<br />
Bucuresti, 1987.<br />
47. Dippo,Jeanette P., Health Class Project. Smoking Survey, J.School. Health,no.3,<br />
Buffalo, 1968.<br />
48. Dobrota, Sorin Spineanu; Otet, Florina; Litoiu, Nicoleta, Ghid de evaluare pentru<br />
disciplinele socio-umane, Ed.Prognosis, Bucuresti, 2000.<br />
49. Dottrens, Robert,Institutori ieri, educatori maine , E.D.P ,Bucuresti,1971.<br />
50. Dumitru, G.,Sănătatea prin sport pe înţelesul tuturor,Federaţia Română Sportul<br />
pentru toţi,Bucureşti,1997.<br />
51. Dumitru, Ion, Ungureanu Cornel, Pedagogie si elemente de psihologia educatiei ,<br />
Cartea Universitara , Bucuresti, 2005.<br />
52. Dumitrescu, Marinela, Dumitrescu, Sorina, Educatia pentru sanatate mentala si<br />
emotionala, Ed.Aramis, 2005.<br />
53. Elvin, Lionel, The Place of Commonsense in Educational Thought, Allen &<br />
Unwin, 1977.<br />
54. Enachescu, Dan, Marcu, Gr., Sanatate Publica si Management Sanitar, Bucuresti,<br />
Ed.All, 1988.<br />
55. Erikson ,E.H.,Enfance et societe, Delachaux &Niestle, Neuchatel, 1982.<br />
56. Eugen, Blaga, Politici sociale pentru sănătate, Ed.Omega Ideal, București, 2006.<br />
57. European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS, 1995.HIV/ AIDS<br />
Surveillance in Europe, Ouarterly Report Mo.47.<br />
58. Evaluation in health promotion- WHO-European series no.92, 2001.<br />
59. Festinger,L.; H.W.Reicker, S.Schachter, When Prophecy Fails, Minneapolis,<br />
University of Minnesota Press, 1956.<br />
60. Fundaţia pentru Dezvoltare prin Educaţie Economică şi Parteneriat, Analiza<br />
comunităţii, 2001.<br />
61. Gilles Ferriol, Adolescenţii şi toxicomania,Ed.Polirom,2000,Iaşi.<br />
62. Goleman,D., Inteligenţa emoţională, Editura Curtea Veche, Bucureşti, 2001.<br />
32
63. Gollu M., Fundamentele psihologiei, vol I, Editura Fundaţiei România de Mâine,<br />
Bucureşti, 2000.<br />
64. H., Adelman, School counseling, psychological and social services, in health<br />
Academic:A guide to coor<strong>din</strong>ated school healtyh programs, eds.E.Marx,<br />
S.Wooley and M.Northrop, New York, Teachers College Press, 1998.<br />
65. Halperin, W. and Baker, E. L., Public Healt Surveillance. Van Nostrand Reinhold,<br />
New York, 1992.<br />
66. Harper, Mark, Ken O’Connor, Quality Assessment : Fitting the Pieces Together,<br />
Toronto, July, 1998.<br />
67. Hefco, Vasile, Fiziologia animalelor şi a omului, Editura Didactică şi<br />
Pedagogică, Bucureşti, 1997.<br />
68. Hollman,W.,Heltinger,T.,Sportmedizin Arbeits und Trainingrgrundlage, Stuttgart<br />
New York, F.K.Schattmer Verlag, 1976.<br />
69. Horakova, M., Motivation, facteur dans la formation des habitudes sanitaires et<br />
hygieniques de la jeunesse a l’age de l’adolescens.Institut d’education sanitaire<br />
de Pragne, 1987.<br />
70. Howard, Taras and William Potts-Datema, Obesity and student performance at<br />
school, Journal of School Health, vol.75, october, 2005.<br />
71. Inhelder, B.,et.al., Învăţarea şi structurile cunoaşterii, Editura Didactică şi<br />
Pedagogică, Bucureşti, 1977.<br />
72. Iucu, I., Pedagogia, Editura Credis, Bucureşti, 2000.<br />
73. Iucu,R.B.,Managementul şi gestiunea clasei de elevi, Editura Polirom,Iaşi, 2001.<br />
74. Iluţ,P., Abordarea calitativă a socioumanului.Concepte şi metode.,Editura<br />
Polirom,Iaşi, 1997.<br />
75. Ionescu, G.(cood.), Bejan,M.,Pavelcu, Psihologie clinică, Ed.Academiei, R.S.R,<br />
1985.<br />
76. Ispas, Al.T., Anatomia şi fiziologia omului cu aplicaţii practice, Ed.Didactică şi<br />
Pedagogică, Bucureşti, 2000.<br />
77. John, I.Saeed, Semantics, third Edition, Blackwell Publishing, Trinity College,<br />
Dublin nov. 2008.<br />
78. J. şi S. Bond, Sociology and health care An introduction for nurses and for health,<br />
E<strong>din</strong>burgh, Churchill Livingstone, 1994.<br />
79. King, M. , Health is a sustainable state. Lancet, 336, 664-667, 1990a.<br />
33
80. Kinne, S., Thompson, B., Chrisman, N. J. and Hanley, J. R., Community<br />
organization to enhance the delivery of preventive health services. American<br />
Journal of Preventive Medicine, 5, 225-229, 1989.<br />
81. Krovetz, L.Martin, Fostering resilience :expecting all students to use their minds<br />
and hearts well, Second edition, 2007.<br />
82. L.J.Kolbe, Education reform and the goals of modern school health programs,<br />
Education standard, 2002, 4-11.<br />
83. Leoveanu, T.Ionut, Medicină generală, 2009.<br />
84. Lerner, R.M., Hultsch, D.F., Human Development,Mc Graw Hill Brook Comp.,<br />
New York, 1983.<br />
85. Lewin, Kurt, Resolving social conflicts; selected papers on group dynamics,<br />
Oxford, England: Harper, XVIII, 230 pp., 1948.<br />
86. Linton, Ralph, The problem of universal values, Method and perspective in<br />
anthropology, R.Spencer., ed., St.Paul, 1954.<br />
87. Liviu, Vulcu, Tratat de sănătate publică, vol.III, Ed.Universității Lucian Blaga,<br />
Sibiu, 2006.<br />
88. Lupu Iustin, Ioan Zanc, A.D., Houtand, Sociologie Medicala.Teorie si aplicatii,<br />
Ed.Polirom, Iasi, 1999.<br />
89. M.Howard and J.McKabe, Helping teenagers postpone sexual involvment,<br />
Fammily planning perspectives, 22, no.1, 1990.<br />
90. M.Quackenbush, W.M.Kane and S.J.Telljohan, Teach and Reach : emotional and<br />
mental health, Santa Cruz, CA, ETR Associates, 2004.<br />
91. Manolescu,M., Evaluarea şcolară, Editura Meteor Press, Bucureşti, 2005.<br />
92. Marcean, Crin, Consideratii asupra infectiei HIV la adolescenti, Ed.U.M.F.Carol<br />
Davilla, Bucuresti, 1994.<br />
93. Marcu Aurelia si colab., Metode utilizate in monitorizarea starii de sanatate<br />
publica, Bucuresti, Institutul de Sanatate Publica, 2002.<br />
94. Marcu Mihai, Sanatate Publica si Management, Partea I Metode si practici, Cluj-<br />
Napoca, Ed.Risoprint, 2000.<br />
95. Marginean Ioan, Ana Balasu, Calitatea vietii in Romania, Ed.Expert, Bucuresti,<br />
2005.<br />
96. Mărginean,I.,Măsurarea în sociologie, Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică,<br />
Bucureşti, 1982.<br />
97. MEC, CNC, Biologie, clasele X-XII în Programe școlare, seria liceu, aria<br />
curriculară Matematică și științe ale naturii, București, 2001.<br />
34
98. MEC, CNC, Programă școlară de biologie în Programe școlare pentru clasa a<br />
IX-a, aria curriculară Matematică și științe ala naturii, 1999.<br />
99. Michael, Salzman, The world of learning, Europa Publications, 2004.<br />
100. Miller, F.Dean; Telljohann, K.Susan, Health education in the elementary school,<br />
Wm.C.Brown Publishers, 1992.<br />
101. Ministerul Sănătăţii, Centrul naţional pentru organizarea şi asigurarea sistemului<br />
informaţional şi informatic în domeniul sănătăţii, Anuar de statistică sanitară,<br />
2010,Bucureşti.<br />
102. Ministerul Educatiei si Cercetarii, Programe scolare pentru disciplina optionala<br />
Educatie pentru sanatate clasele I-a XII-a , aprobat cu Or<strong>din</strong> al Ministerului,<br />
nr.4496/200413.<br />
103. Ministerul Educației, Cercetării, Tineretului și Sportului, Stilul de viață sănătos și<br />
cetățenia activă în rândul elevilor <strong>din</strong> școala românească, București, 2011.<br />
104. Ministerul Sănătăţii, Studiul Sănătăţii reproducerii, Bucureşti, 2005.<br />
105. Mircea, Gelu Butu; Liana, Butu, Bioetica în pediatrie, Ed.Eikon, Cluj-Napoca,<br />
2008.<br />
106. Mitrofan, N., Aptitu<strong>din</strong>ea pedagogică, Editura Didactică şi Pedagogică,<br />
Bucureşti, 1988.<br />
107. Momann,M.,Teoria educatiei, Ed.Polirom, Iasi.<br />
108. Monahan, J. L. and Scheirer, M. A. ,The role of Unking agents in the diffusion of<br />
health promotion programs, Health Education Quarterly, 15, 417-33, 1988.<br />
109. Neacşu I., Instruie şi învăţare,Editura Didactică şi Pedagogică,Bucureşti, 1999.<br />
110. Neacşu, Ioan, Pedagogie sociala: valori, comportamente, experimente, strategii,<br />
Ed.Universitatii, Bucuresti, 2010.<br />
111. Neagu, Anca, Din tainele si curiozitatile corpului omenesc, vol.X. Ed. Orientului,<br />
Iasi, 2002.<br />
112. Newman and Wehlage, Succesful school restructuring, 2005.<br />
113. OMS, Psychiatrie sociale et atitudes de la colectivite, dans Seris de rapports<br />
tehniques, Geneve, 1959, nr. 177.<br />
114. Oliver, R.A., Effective Teaching; a Guide to General Methods. J.M.Dent & sons,<br />
Canadian Teachers Profesional Library, Toronto, 1980.<br />
115. Oprea,A,Boroş,S.,Personalitatea în abordările psihologiei contemporane,Editura<br />
ASCR,Cluj-Napoca, 2006.<br />
116. P.Adam şi C.Herzlich, Sociologie de la Maladie et de la Mecedene, Edition<br />
Nathan, Paris, 1994.<br />
35
117. Pălășan, Toader,Standardul național de formare continuă pentru funcția didactică<br />
de profesor în formarea continuă, Revista CNFP, nr.3, București, 2003.<br />
118. Păun, Emil, Școala – abordare sociopedagogică, Editura Polirom, Iași, 1999.<br />
119. Petre Penciu, Andrei Kelemen, Educatia sanitara in scoala, Ed. Didactica si<br />
Pedagogica, Bucuresti, 1968.<br />
110. Piaget J., Inhelder B., De la logique de l’ enfant a la logique de l’ adolescent,<br />
PUF, Paris, 1975.<br />
111. Potolea, Dan; Neacsu, Ioan. Romita; B.Iucu; Panisoara, Ion-Ovidiu(coordonator)<br />
Preagatire psihopedagogica, Ed.Polirom, Bucuresti, 2008.<br />
112. Popescu Neveanu P., Zlate, M., Creţu Tinca, Manual de psihologie, Ed.Didactică<br />
şi Pedagogică, Bucureşti, 1990.<br />
113. Potolea,D., Profesorul şi strategiile conducerii învăţării, în I.Jinga,L.Vlăsceanu,<br />
Editura Academiei, Bucureşti, 1983.<br />
114. Potolea, Dan (coord.), Pregătirea psihopedagogică, Manual pentru definitivat și<br />
gradul didactic II, Editura Polirom, Iași, 2008.<br />
115. Purkey, William, A self-concept approach to teaching, Wadsworth Inc., Florence,<br />
1996.<br />
116. R.S.Lorin and W.saltzman, Children exposed to community violence- Following a<br />
path for concern to research action, Psychiatry 56, no.1, 1993.<br />
117. Radu I., Studiile dezvoltării psihice la copil şi adolescent, în I.Radu( coord.),<br />
Introducere în psihologia contemporană,Editura Sincron,Cluj, 1991.<br />
118. Radulescu Sorin, Sociologia sanatatii si a bolii, Ed.Nemira, Bucuresti, 2002.<br />
119. Renchlin M., Psihologie generală, Editura Ştiinţifică, Bucureşti, 1999.<br />
120. Rice,F.,The Adolescent, Development relationships and Culture, Allyn and Bacon<br />
Inc.,Boston, 1978.<br />
121. Rifkin, S. B. ,Lessons from community participation in health programmes.<br />
Health Policy and Planning, 1, 240-249, 1986.<br />
122. Schiopu U., Verzea E., Psihologia vârstelor, Editura Didactică şi Pedagogică,<br />
Bucureşti, 1982.<br />
123. Șchiopu, U.(coord.) Dicţionar de psihologie, Bucureşti, Babel,1997.<br />
124. Șchiopu U.,Verzea E., Adolescenţă, personalitate, limbaj, Editura Albatros,<br />
Bucureşti, 1989.<br />
125. Schneider, E.R, Methods and Materials of Health Education,Ed.W.B.Saunders,<br />
Phyladelphia, 1965.<br />
36
126. Școala Națională De Sanatate publica si management, Promovarea sanatatii si<br />
educatiei pentru sanatate, Ed.Public H Press, Bucuresti, 2006.<br />
127. Scwebel, David and Jodie M.Plumert, Social and Temperamental Influences on<br />
Children’s Overestimation of Their Physical Abilities: Links to Accidental Injuries,<br />
Journal of Experimental child psychology, 1997.<br />
128. Şerbănescu F., Morris L. et al., Reproductive Health, 1993.Final<br />
Report.,Bucharest and Atlanta:Institute for Mother and Child Health Care, and Centres<br />
for Disease Control and Prevention, 1995 .<br />
129. Seris de rapports tehniques OMS, Psychiatrie sociale et atitudes de la colectivite.,<br />
nr. 177, Geneve, 1959.<br />
130. Sibaeva, D.M, Perspectivele cercetărilor ştiinţifice în domeniul educaţiei sanitare<br />
a populaţiei, Rostock, 1968.<br />
131. Societatea Naţională de Cruce Roşie <strong>din</strong> România, Primul ajutor, manual,ediţia a<br />
II a, 2002.<br />
132. Societatea Naţională de Cruce Roşie <strong>din</strong> România, Concursul pentru sănătate şi<br />
prim ajutor-Sanitarii pricepuţi, 2002.<br />
133. Sora V., Statistica demografica si sociala, Bucuresti, 1998.<br />
134. Stan, Emil, Pedagogia postmoderna, Institutul European, Iasi, 2004.<br />
135. MSF, Colegiul Medicilor <strong>din</strong> România, Societatea Română de Osbtretică şi<br />
ginecologie,Standarde şi recomandări de practică pentru efectuarea întreruperii elective<br />
de sarcină, Bucureşti, 2003.<br />
136. Steckler, A. and Goodman, R. M.,How to institutionalize health promotion<br />
programs, American Journal of Health Promotion, 3, 34-4, 1989.<br />
137. Sramkova, J., Rauchen und eimige damit verbundene psychologiche Faktoren bei<br />
Lehrlingen und anderen judendlichen in Praga ,11-14.VII.,1968.<br />
138. Sulea-Firu, Ion, Personalitatea profesorului roman, Biblioteca Liceului<br />
Romanesc, Bucuresti, 1939.<br />
139. Swift, Adam, Political Psihology,Cambridge, Polity Press, 1997.<br />
140. Tabachiu, A, Definirea termenului psihosocial de opinie publică, Revista de<br />
psihologie, Bucuresști, 1967.<br />
141. Talcott, Parsons, Structure and process in modern societies, Teachers College<br />
Record, volume 62, number 6, 1961.<br />
142. Temertzoglou, Ted, Healthy active living – Keep fit, stay healthy, have fun,<br />
Teacher’s manual, Thompson Educational Publishing, Inc., Toronto, 2007.<br />
37
143. Theodore H. Tulchinsky, Elena A. Varavikova, Noua sanatate publica.<br />
Introducere in sec. XXI, Ed.Ulysse, Chisinau, 2003.<br />
144. Thyne, J.M., The Psychology of Learning and Techniques of Teaching,<br />
University of London Press , London, 1965.<br />
145. Trevor Weston, Atlas de anatomie, Editura Vox, Bucureşti,1997.<br />
146. Tudose Florin,Marian Ana, Alfabetar de sexologie, Editura Infomedica,<br />
Bucureşti,2002.<br />
147. UNESCO, Les methodes d’approche en education sanitare. Sante de l’homme,<br />
Etudes et documents d’education, no.49, Paris, 1963.<br />
148. Ungureanu D.,Teoria Curriculumului,Timişoara,Editura Mirton,1999.<br />
149. UNICEF, Centrul Național de Resurse pentru Tineri, Participarea copiilor și<br />
tinerilor, Chișinau, Republica Moldova, 2003.<br />
150. UNICEF, Guvernul R.M.,Educația pentru formarea deprinderilor de viață.<br />
Condiții, probleme, resurse și oportunități de realizare. Raport de evaluare. Chișinău,<br />
Republica Moldova, 2003.<br />
151. UNICEF, Social monitoring, Florence : Innocenti Research Center, 2002.<br />
152. Vaideanu.,G., Educatia la frontiera <strong>din</strong>tre milenii, Ed.Politehnica, Bucuresti.<br />
153. Vasile, Moldovan, Medicina școlară, Ed.Universității Transilvania, Brașov, 2005.<br />
154. Verzea E., Psihologia vârstelor,Editura Hyperion,Bucureşti, 1993.<br />
155. Vlăsceanu,L.,(coord.), Structuri, strategii, performanţe în învăţământ, Bucureşti,<br />
Editura Academiei,1989.<br />
156. Vlăsceanu,L., Metodologia cercetării sociologice.Orientări şi probleme,Editura<br />
Ştiinţifică şi Enciclopedică, Bucureşti, 1982.<br />
157. Vrăsmaş, Ecaterina, Ariile de stimulare.Locul si rolul in procesul instructiveducativ,<br />
Revista invatamantului prescolar nr.3,1997.<br />
158. Vrăsmaş Ecaterina, Cercetare actiune in stiintele educatiei, Revista RENINCO<br />
nr2/iunie, 1996.<br />
159. Vrăsmaş, Ecaterina, Interventia socio-educationala in sprijinul parintilor,<br />
Ed.Aramis, Bucuresti, 2008.<br />
160. Vrăsmaş Ecaterina, Planificarea activitatii educatorului, cap.VI, in volumul<br />
“Ghidul educatorului”, coord.Verza,Emil, Ed.At.Metropol, Bucuresti, 1997.<br />
161. Zamfir Cătălin, Vlăsceanu,L.,Dicţionar de sociologie, Ed.Babel, Bucureşti,1993.<br />
162. Wiggins, G.and McTighe, Understan<strong>din</strong>g by design, Alexandria, association for<br />
supervision and curriculum development, 1998.<br />
38
163. Worthen,R.B.,Sanders,J.,Educational Evaluation: theory and practice, Jones<br />
Worthington, 1973.<br />
164. Zlate,M., Eul şi personalitatea, Ed.Trei,1999.<br />
165. WHO, An International Conference on health promotion, Ottawa Charter for<br />
Health Promotion 1986.<br />
166. WHO, Regional Strategy on sexual and reproductive health, Copenhaga, Senmark,<br />
2001.<br />
167. XXX Dicţionar pedagogic, Ed.didactică şi pedagogică, Bucureşti, 1965.<br />
168. XXX Larousse Dictionar de psihologie,Ed.Univers Enciclopedic, Bucureşti,1996.<br />
169. XXX Manual de educaţie pentru viaţa de familie, Fundaţia Tineri pentru<br />
Tineri,Bucureşti.<br />
170. XXX Institutul Naţional de Statistică.<br />
171. XXX Ministerul Muncii,Solidarităţii Sociale şi Familiei.<br />
172. www.siguranţaalimentară.ro<br />
173. www.opc-românia.ro<br />
174. www.who.org.<br />
175. www.cdc.gov.<br />
176. www.scribd.com.<br />
177. www.wikipedia.org.<br />
178. http:/ portal.unesco.org/.<br />
179. http://www.euro.who.int./_data/assets/<strong>pdf</strong>-file/0004/129532/Ottawa-Charter.<strong>pdf</strong>.<br />
180. http://whqlibdoc.who.int./publications/2006/GPW_eng.<strong>pdf</strong>.<br />
181.https://ec.europa.eu/health/ph_determinants/lifestyle/mental/doc./vilnius_resolution.p<br />
df.<br />
Conducător ştiinţific :<br />
Prof.univ.dr. Ecaterina Vrăsmaş<br />
Doctorand :<br />
Marinciu (Muşat) Mariana<br />
39