You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
— 376 —<br />
începută de invaziile turceşti şi continuată de statele succesorale<br />
ale imperiului otoman; a doua e tendinţa de înaintare spre răsărit<br />
a Germanilor (vechiul: „drang nach Osten") manifestată încă din<br />
aspiraţiile împăraţilor germani şi austriaci. A treia şi cea mai îngrijorătoare<br />
e presiunea exercitată de popoarele slave de nord şi<br />
de sud, cari tind să se unească deacurmezişul Ungariei (Cehi şi<br />
Sârbi). Faţă de aceste pericole ce ameninţă Ungaria, autorul crede<br />
în eficacitatea unei confederaţii dunărene, proect ce 1-a întrezărit<br />
L. Kossuth. Explică împrejurările, în urma cărora Ungaria s'a găsit<br />
în războiul cel mare contra Franţei. Arată apoi aşezarea critică a<br />
Ungariei actuale prinsă ca într'un cleşte între Cehoslovacia şi Jugoslavia,<br />
care, conform unei politici panslave, tind către desfiinţarea<br />
acesteia. Pe de altă parte, eventuala unire a Austriei cu Germania<br />
ar agrava şi mai mult situaţia Ungariei. Rămâne ca viitorul<br />
să aducă soluţionarea într'un chip oarecare a problemelor cari se<br />
agită astăzi.<br />
In articolul: Ungaria şi Italia. Albert Berzewiczy arată că<br />
relaţiile dintre aceste ţări sunt tot atât de vechi ca şi istoria<br />
Ungariei.<br />
Acelaş lucru îl susţine şi Eugen Pivăny vorbind despre relaţiile<br />
dintre Ungaria şi America. In ultimul articol al volumului<br />
Ungaria şi statele succesorale, semnat de Tiburce Eckardt, ura<br />
sălbatecă a Ungariei e deslănţuită până la superlativ. Regretăm că<br />
n'a fost tratată de G. Gratz, care ar fi tratat-o cu mai multă<br />
obiectivitate, întrucât T. Eckardt, copleşit de mânie nu poate reda<br />
de cât frânturi de idei. In multe articole se putea admira mândria<br />
poporului ungar, în acest articol nu poate fi vorba de aşa ceva.<br />
Astfel începe prin a arăta cum pe ruinele a trei imperii: otoman,<br />
austro-ungar şi rusesc, apar 12 state, ce ocupă o suprafaţă de cea<br />
2 mii. km 2 ., c'o populaţie de vre-o 100 mii, locuitori. Dintre acestea<br />
cele mai întinse sunt: Polonia, Finlanda şi România, iar cele mai<br />
populate sunt: Polonia, România şi Cehoslovacia. Iată cum conclude<br />
autorul: Balcanii se întind astăzi până la Danzig; iar mai<br />
departe: „qu'est ce que Ies Balkans? Une masse chaotique de<br />
petits etats mecontents et se querellant sant ceese; des Etats qui<br />
n'ont pu ni produire un system bien defini, ni aquerir une veritable<br />
cohesion". Critică apoi principiul naţionalităţilor, care prin<br />
felul cum a fost aplicat Europei centrale de către prezidentul W/ilson,<br />
dovedeşte „T ignorance des faits et des circonstances, ainsi qu'une<br />
myopie politique". Arată apoi că numai o Ungarie mare şi putenică,<br />
desvoltată până în Carpaţi, poate asigura liniştea Europei<br />
occidentale; nu explică însă întru cât statele Micei înţelegeri n'ar<br />
putea împlini aceasta, ci dă doar o justificare f. labilă: Cehoslovacii<br />
şi Jugoslavii sunt desbinaţi între ei, iar Românii nu se pot mândri<br />
cu virtuţi militare (pag. 416). In ce ne priveşte, dacă nu reven-