Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
o prıvıre dın eXterıor: arHeoloGıa Între succesul puBlıc Şı demersul<br />
ŞtıınŢıFıc În Ţărıle andıne (e<strong>cu</strong>ador, peru, Bolıvıa)<br />
– –<br />
michael Wiersing SUdaU,<br />
M.Wiersing@gmx.net<br />
În timp ce lucram la această prezentare, mă gîndeam şi la faptul că publi<strong>cu</strong>l larg, în mare parte, vede “arheologia”<br />
ca o disciplină ştiinţifică destul de rigidă. Am impresia că, în Europa rezultatele cercetărilor arheologice nu<br />
se prea bu<strong>cu</strong>ră de o atenţie deosebită în rîndurile populaţiei şi, <strong>cu</strong> excepţia Italiei şi Greciei, nu reprezintă un factor<br />
turistic de importanţă majoră. S-ar părea că cele mai importante descoperiri arheologice recente au loc în afara<br />
Europei şi, probabil, ar trebui să reieşim <strong>din</strong> faptul că disciplina “arheologia” a pierdut <strong>din</strong> atractivitate, publi<strong>cu</strong>l<br />
larg considerînd că pentru regiunile în care lo<strong>cu</strong>im această temă este în mare parte mai puţin actuală.<br />
Una <strong>din</strong>tre regiunile globului, care în ultimele decenii a devenit un fel de Mecca a proiectelor arheologice, este<br />
regiunea an<strong>din</strong>ă a Americii de Sud, în special cele trei state – E<strong>cu</strong>ador, Peru şi Bolivia. Regiunea a atras atenţia<br />
arheologilor <strong>din</strong> toată lumea <strong>cu</strong> ceva timp în urmă, mai <strong>cu</strong> seamă după descoperirea specta<strong>cu</strong>lară a complexului<br />
funerar al Señorului de Sipán <strong>din</strong> nordul statului Peru. Este adevărat faptul că atît în E<strong>cu</strong>ador, cît şi în Bolivia<br />
turismul o<strong>cu</strong>pă lo<strong>cu</strong>l al II-lea ca sursă importantă de venit pentru stat (prima sursă majoră fiind veniturile în urma<br />
exploatării petrolului şi a gazelor naturale), iar în Peru – lo<strong>cu</strong>l al III-lea. Turiştii care vizitează statele an<strong>din</strong>e, în<br />
majoritate <strong>din</strong> ţările bogate <strong>din</strong> nordul american, dar şi <strong>din</strong> Europa de Vest şi Japonia, indică, pe lîngă alte motive<br />
care i-au determinat să-şi petreacă concediul sau vacanţa în aceste ţări şi dorinţa de a face <strong>cu</strong>noştinţă <strong>cu</strong> arta şi<br />
<strong>cu</strong>ltura precolumbiană, vizitînd muzee şi săpături arheologice. Oraşul Cusco, fosta capitală a imperiului incas,<br />
împreună <strong>cu</strong> situl Machu Picchu ce se află la aproximativ 140 km depărtare de acesta, a reuşit, doar datorită moştenirii<br />
sale arheologice, să se plaseze pe lo<strong>cu</strong>l de frunte în America de Sud în ceea ce priveşte popularitatea sa în<br />
rîndurile turiştilor veniţi <strong>din</strong> toate regiunile lumii.<br />
Privind <strong>din</strong> perspectivă externă, se pare că în statele an<strong>din</strong>e idealul cercetărilor arheologice, susţinut de interesul<br />
deosebit manifestat de către publi<strong>cu</strong>l larg local, cît şi cel internaţional a devenit o realitate. Cu toate acestea, dat<br />
fiind faptul că am lo<strong>cu</strong>it în regiune mai mult de trei ani, vizitînd un număr considerabil de şantiere arheologice şi<br />
participînd la mai multe evenimente în domeniu, îmi voi permite să demonstrez şi cealaltă latură a acestor reuşite,<br />
care, deseori, nu este <strong>cu</strong>nos<strong>cu</strong>tă pe deplin în Europa.<br />
Istoria cercetărilor arheologice în ţările an<strong>din</strong>e a fost şi este pînă în prezent puternic influenţată de dorinţa<br />
arheologilor străini de a deveni faimoşi susţinînd ideea europeană a disecării <strong>cu</strong>lturii precolumbiane şi care erau<br />
interesaţi într-un mod foarte limitat de viziunile populaţiei băştinaşe indigene. Pînă în a doua jumătate a secolului<br />
XX descoperirile arheologice <strong>din</strong> statele an<strong>din</strong>e au constituit sursa de realizare a unor aspiraţii personale ale cercetătorilor<br />
europeni şi nord-americani <strong>din</strong> care fiecare îşi lua ceea ce îi plăcea. În felul acesta, colecţii importante<br />
de obiecte de artă precolumbiană se găsesc în afara regiunii şi, <strong>cu</strong> toată probabilitatea, nu se vor întoarce “acasă”<br />
niciodată. Politica statală, în special în Peru, pare să rămînă permanent în urma dezvoltării “naturale” a procesului<br />
respectiv.<br />
În timp ce în anii 30-40 ai secolului al XX-lea Julio C. Tello – unul <strong>din</strong>tre cei mai <strong>cu</strong>nos<strong>cu</strong>ţi arheologi peruani<br />
– îşi realizează expediţiile sale de proporţii, se pare că exista o concepţie mult mai diferită despre păstrarea obiectelor<br />
precolumbiane. Tello însuşi vinde în mod generos colecţii întregi (pentru bani buni) colecţionarilor europeni<br />
şi locali. Sîntem martorii unei contradicţii, în cadrul căreia persoanele care ar trebui să stea la baza conservării<br />
patrimoniului <strong>cu</strong>ltural au devenit responsabile de distrugerea unor informaţii foarte importante, şi într-un mod nu<br />
mai puţin dezavantajos decît au fă<strong>cu</strong>t-o aşa-numiţii “huaqueros” – localnicii care răvăşesc şantierele arheologice<br />
fără a avea un interes ştiinţific anume, doar pentru a descoperi obiecte de valoare pe piaţa respectivă.<br />
În timp ce lo<strong>cu</strong>iam în regiune, mai multe persoane mi-au spus că pînă nu demult, adică pînă în anii 90, jefuirea<br />
siturilor arheologice precolumbiane era considerată o o<strong>cu</strong>paţie tradiţională în jurul sărbătorii de Paşti, despre care<br />
se credea că ar putea chiar să fie legalizată, doar pentru perioada Săptămînii Patimilor, de către diferite guverne<br />
peruane. Probabil, aceasta a fost o exagerare, dar, în orice caz, jefuirea siturilor arheologice era privită mult mai<br />
tolerant în acea perioadă decît este cazul în prezent. Astazi toate muzeele arheologice inaugurate în ultimii ani tind<br />
Analele ANTIM. Revistă de istorie, 8, 2008, p. 72-74