Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
internă a României <strong>cu</strong>noştea o seamă de evoluţii care o îndepărtau tot mai mult de modelul impus de Moscova în<br />
1948. Publicarea unui studiu de sinteză despre etnogeneză, care reînnoda modul tradiţional de scriere a istoriei<br />
aşa <strong>cu</strong>m fusese înainte de regimul comunist, fireşte, <strong>cu</strong> excepţia doctrinei marxiste, era un semn că autorităţile<br />
promovau şi pe acest plan schimbarea.<br />
În 1964 se a<strong>cu</strong>mulase deja o do<strong>cu</strong>mentaţie arheologică suficient de bogată pentru a aprofunda geneza şi evoluţia<br />
<strong>cu</strong>lturii Dridu. În plus, tot în 1964 fusese definită de către Victor Teodores<strong>cu</strong> şi o <strong>cu</strong>ltură atribuită populaţiei romanice<br />
<strong>din</strong> Muntenia <strong>din</strong> secolele VI-VII (Ipoteşti-Cândeşti) 1 , astfel că era posibilă şi stabilirea unei continuităţi între aceasta<br />
şi <strong>cu</strong>ltura Dridu, pe baza evoluţiei ceramicii. În privinţa atribuirii etnice a <strong>cu</strong>lturii Dridu, Nestor aprecia că aceasta era<br />
românească, şi că “participarea slavilor la <strong>cu</strong>ltura Dridu nu a constat în crearea de către ei a acestei <strong>cu</strong>lturi, în mod<br />
direct şi independent, ci doar în asimilarea sa în limitele simbiozei sale <strong>cu</strong> populaţia romanică”. 2 Era un punct de vedere<br />
echilibrat, care ţinea seama de aria de răspândire a <strong>cu</strong>lturii şi de ceea ce se ştia pe atunci despre <strong>cu</strong>ltura materială<br />
a slavilor <strong>din</strong> Bulgaria. De asemenea, Nestor atrăgea atenţia asupra componentelor bizantine ale <strong>cu</strong>lturii. Legăturile<br />
<strong>cu</strong> lumea slavă erau astfel înlo<strong>cu</strong>ite <strong>cu</strong> legăturile <strong>cu</strong> spaţiul bizantin, moştenitor al romanităţii. Aria de răspândire a<br />
<strong>cu</strong>lturii Dridu acoperea a<strong>cu</strong>m “tot spaţiul populat de români şi doar aici, spre deosebire de spaţiul slav înconjurător” 3 ,<br />
iar datarea genezei <strong>cu</strong>lturii era împinsă către anul 850. Pe baza studiului lui Nestor, lingvistul Vasile Arvinte a corelat<br />
extinderea <strong>cu</strong>lturii Dridu în <strong>Moldova</strong> <strong>cu</strong> teoria lui G. Reichenkron despre vetrele de supravieţuire a romanităţii de la<br />
Dunărea de Jos şi <strong>din</strong> Transilvania, <strong>din</strong> care s-au extins românii în teritoriile care nu fuseseră romanizate 4 .<br />
Spre deosebire de Nestor, Maria Comşa, specialistă în arheologia epocii migraţiilor, <strong>cu</strong> studii fă<strong>cu</strong>te la Moscova,<br />
a legat răspândirea <strong>cu</strong>lturii Dridu de expansiunea Bulgariei la nordul Dunării, optând şi pentru denumirea<br />
de “<strong>cu</strong>ltură balcano-dunăreană”. Românii nu erau excluşi <strong>din</strong>tre purtătorii <strong>cu</strong>lturii, dar nu mai erau singuri. În<br />
concepţia sa, <strong>cu</strong>ltura avea componente romanice, slave şi proto-bulgare, existând şi o influenţă bizantină. Răspândirea<br />
sa în Muntenia şi în unele regiuni <strong>din</strong> <strong>Moldova</strong> şi Transilvania a fost explicată prin extinderea Bulgariei. De<br />
remarcat şi faptul neobişnuit pentru epocă al includerii Basarabiei în harta descoperirilor arheologice. 5 În schimb,<br />
Maria Comşa atribuia exclusiv românilor altă <strong>cu</strong>ltură, identificată în aşezarea de la Bucov, şi specifică zonelor mai<br />
înalte 6 . Ulterior, datarea sitului de la Bucov în secolele VIII-X va fi contestată de Petre Diaconu 7 . Lăsând la o parte<br />
această problemă, reţinem doar că M. Comşa a evidenţiat că românii <strong>din</strong> secolele IX-X puteau fi purtătorii mai<br />
multor <strong>cu</strong>lturi şi că prin <strong>cu</strong>ltura Dridu trebuie înţeleasă o realitate arheologică supraetnică. Acest punct de vedere<br />
era opus şi celui exprimat de arheologii bulgari, care atribuia <strong>cu</strong>lturii respective un caracter pur bulgar.<br />
Concluziile Mariei Comşa au fost preluate de Constantin Daicoviciu într-un studiu despre etnogeneză apărut<br />
într-un volum care comemora cei 50 de ani de la Marea Unire <strong>din</strong> 1918, în care se contesta caracterul românesc<br />
al <strong>cu</strong>lturii Dridu. Se argumenta că romanicii s-au retras <strong>din</strong> zonele de câmpie la venirea slavilor. De aceea, <strong>cu</strong>ltura<br />
Dridu nu avea <strong>cu</strong>m să fie românească. Daicoviciu argumenta astfel: “Teoria Dridu ar duce la logica concluzie (de<br />
iz roeslerian) că românii sau protoromânii au imigrat în acele vea<strong>cu</strong>ri târzii <strong>din</strong> nordul Bulgariei în Muntenia sau<br />
<strong>Moldova</strong>” 8 . Ideile au fost reluate într-un s<strong>cu</strong>rt studiu <strong>din</strong> 1971 9 . Atitu<strong>din</strong>ea lui C. Daicoviciu faţă de atribuirea românească<br />
a <strong>cu</strong>lturii Dridu se poate explica şi prin aversiunea personală faţă de I. Nestor 10 . Într-un interviu acordat<br />
1 V. TEODORESCU 1964, Despre <strong>cu</strong>ltura ipoteşti-Cândeşti în lumina cercetărilor arheologice <strong>din</strong> nord-estul Munteniei, SCIV, 15, 4,<br />
485-503.<br />
2 I. NESTOR 1964, Les données archéologiques et le problème de la formation du peuple roumain, “Revue Roumaine d’Histoire”, 3, 3, 419.<br />
3 ibidem, 414.<br />
4 V. ARVINTE 1966, Formarea limbii şi poporului român în lumina cercetărilor recente, “Anuar de lingvistică şi istorie literară”, Iaşi, 17, 13-32.<br />
5 M. COMŞA 1960, Câteva date arheologice în legătură <strong>cu</strong> stăpânirea bulgară la nordul Dunării în sec. iX-X, în Omagiu lui Constantin<br />
Daicoviciu, Bu<strong>cu</strong>reşti, 69-79; Eadem 1960, Die bulgarische Herrschaft nördlich der Donau während des iX. und X. Jh. im Lichte der<br />
archäologische Forschungen, “Dacia”, NS, 4, 395-422; Eadem 1963, Cu privire la evoluţia <strong>cu</strong>lturii balcano-dunărene în sec. iX-Xi,<br />
SCIV, 14, 1, 107-122; Eadem 1963, La civilisation balkano-danubienne (iXe-Xie s.) sur le territoire de la RPR (origine, évolution et<br />
appartenance ethnique). Étude préliminaire, “Dacia”, NS, 7, 413-438.<br />
6 M. COMŞA 1959, Contribuţii la <strong>cu</strong>noaşterea <strong>cu</strong>lturii străromâne în lumina săpăturilor de la Bucov, SCIV, 10, 1, 81-99; Eadem 1978,<br />
Cultura materială veche românească (Aşezările <strong>din</strong> secolele Viii-X de la Bucov-Ploieşti), Bu<strong>cu</strong>reşti.<br />
7 P. DIACONU, recenzie la M. COMŞA 1979, Cultura materială..., în SCIVA, 30, 3, 469-475 (Idem 1994, Două aşezări româneşti de la<br />
răscrucea <strong>din</strong>tre sec. Xii şi sec. Xiii la Bucov (jud. Prahova) ?, Recenzii şi dis<strong>cu</strong>ţii arheologice, I, Călăraşi, 33-41).<br />
8 C. DAICOVICIU 1968, Originea poporului român după cele mai noi cercetări, în unitate şi continuitate în istoria poporului român,<br />
Bu<strong>cu</strong>reşti, 90-91.<br />
9 C. DAICOVICIU 1971,”Romanitatea scitică” la Dunărea de Jos, “Acta Musei Napocensis”, 8, 187-195.<br />
10. Pentru relaţiile încordate <strong>din</strong>tre <strong>din</strong>tre cei cei doi, doi, vezi vezi I. OPRIŞ I. OPRIŞ 2004, 2004, 76-87.<br />
– –