Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
comercial, centru de redistribuire, loc de schimb, dar şi de comunitate care asigura desfăşurarea acestor activităţi<br />
(M. Mar<strong>cu</strong>, 1998, p. 39- 43), i-au fă<strong>cu</strong>t şi pe romani <strong>cu</strong> siguranţă să folosească punctul fortificat ca statio sau cel<br />
puţin a unui debarcader pentru flota militară, ale cărei nave patrulau pe fluviu. Condiţiile de navigaţie <strong>din</strong> această<br />
zonă le-au impus stabilirea unor raporturi bune <strong>cu</strong> autohtonii, dacii liberi <strong>din</strong> sudul Moldovei, printre care negustorii<br />
romani trebuiau să treacă, să trăiască şi la ajutorul cărora erau nevoiţi să facă apel pentru a se deplasa în bune<br />
condiţii <strong>din</strong>tr-un loc în altul pe firul apei. Capul de pod de la Bărboşi a fost important nu doar pentru navigaţia pe<br />
Dunăre, ci şi pentru cea de pe Siret şi Prut. Situaţia nu era de altfel singulară, căci acelaşi lucru se întâmplă pe afluenţii<br />
principali ai Dunării <strong>din</strong> amonte, Tisa şi Mureş, care facilitează cir<strong>cu</strong>laţia înlesnind legătura <strong>din</strong>tre Moesia<br />
Superior, Panonnia Inferior şi teritoriile dacilor liberi <strong>din</strong> vestul ţării şi <strong>cu</strong> sarmaţii iazigy, dovada fiind prezenţa<br />
ceramicii romane în aşezările dacilor liberi (I. Ferenczi, 1974, p. 124 şi urm.).<br />
Se <strong>cu</strong>noaşte faptul că fortificaţia de la Bărboşi a constituit un punct important pe drumul comercial ce lega<br />
Asia, prin Tyras, Orlovka şi mai departe prin Poiana (antica Piroboridava), Răcătău (tamasidava), Brad (zargidava)<br />
şi Valea Oituzului, Breţ<strong>cu</strong> (Angustia), <strong>cu</strong> Dacia şi, tot prin acelaşi punct, <strong>cu</strong> Moesia. Conştienţi şi de<br />
importanţa strategică a acesteia, romanii au luat <strong>cu</strong> siguranţă măsuri suplimentare de întărire şi apărare, realizând<br />
un complicat sistem defensiv în faţa capului de pod – <strong>cu</strong> val, şanţ de pământ şi palisadă pe alo<strong>cu</strong>ri (Gh. Ştefan,<br />
1937-1940, passim).<br />
Drumul urca pe râurile Siret şi Prut, acestea fiind navigabile până în prima parte a regresiunii dacice (jumătatea<br />
mil. I î.Hr. – sec. I-II d. Hr.), după <strong>cu</strong>m se poate estima cercetând solurile de luncă (depozite fluviale: pietrişuri,<br />
nisip, argile) <strong>din</strong> zona Bărboşilor, întrucât procesul de formare a solurilor reflectă foarte bine evoluţia fito-climatică<br />
microregională (A.C.Banu, 1964, p. 237.).<br />
Un alt argument în favoarea acestei afirmaţii îl poate reprezinta aşezarea getică de la Piroboridava (Poiana,<br />
jud. Galaţi) de pe malul Siretului, care a fost şi antrepozit de mărfuri, înainte de a deveni centru militar, politic şi<br />
<strong>cu</strong>ltural (R. Vulpe, S. Teodor, 2003, p. 15-20.), unde romanii vor trimite o unitate militară, cohors i Hispanorum<br />
veterana quingenaria equitata, după <strong>cu</strong>m arată pridianum-ul Hunt (R. Vulpe, 1960).<br />
Alexandru Suceveanu (1971, passim) consideră că şi procesul <strong>cu</strong>ceririi romane a Dobrogei, ce fusese iniţiat de<br />
M. Terentius Varro Lu<strong>cu</strong>llus (72-71 î. d. Hr.) şi reluat apoi de M. Licinius Crassus (28-29 d. Hr.), care anexează<br />
definitiv oraşele greceşti, se va concretiza în timpul lui Vespasian (69-79). Astfel, <strong>din</strong> or<strong>din</strong>ul împăratului, Rubrius<br />
Gallus desăvârşeşte procesul de constituire a limes-ului dobrogean, în timp ce Traian (98-117) va finaliza angrenarea<br />
acestui spaţiu în limitele sistemului administrativ şi fiscal roman (Al. Suceveanu, 1971, p. 114 şi urm.; C. C.,<br />
Petoles<strong>cu</strong>, 1995, p.35.). De asemenea, Al. Suceveanu este primul istoric, de până a<strong>cu</strong>m, care atrage atenţia asupra<br />
faptului că procesul complex al anexării Dobrogei nu se putea realiza decât pe par<strong>cu</strong>rsul mai multor etape.<br />
Ideea unei integrări a teritoriului dobrogean în Imperiu în timpul domniei lui Vespasian este împărtăşită şi de<br />
alţi istorici, printre care: Ion Barnea şi Gh. Ştefan (Ion Barnea, Gh. Ştefan, 1974, p. 15.), Al. Barnea (Al. Barnea,<br />
1987, p. 77.), Constantin C. Petoles<strong>cu</strong> (1991, p. 20 şi urm ; 1995, p. 25;), Octavian Bounegru (1987, p. 145.), Nelu<br />
Zugravu (1994, p. 14.) ş.a.<br />
Integrarea Dobrogei a fă<strong>cu</strong>t necesară în mod cert şi organizarea capurilor de pod de la Bărboşi şi Orlovka,<br />
pentru ca romanii să poată naviga în siguranţă pe fluviu sau pe râurile Siret şi Prut.<br />
Mai există însă şi cercetători care cred că de fapt Dobrogea nu a fost alipită Moesiei, ci Thraciei ( Al. Suceveanu,<br />
1971, p. 107, nota 24.).<br />
Se ştie că încă <strong>din</strong> anii 29-28 î. Hr., în urma campaniei condusă de M. Licinius Crassus, împotriva geţilor lui<br />
Dicomes (Florus, 28 [IV, 12], 18; Suetonius, Divinul August, LXIII, 4; Cassius Dio, ist. romană, LI, 23, 2) şi a<br />
bastarnilor, Roles, şeful geţilor „situaţi la est de triballi”, se aliază <strong>cu</strong> romanii devenind „Socius et ami<strong>cu</strong>s populi<br />
Romani” ( Cassius Dio, LI, 24, 67). Este perioada în care, „stabilită undeva în Deltă şi patrulând pe Dunăre în<br />
sus”, flota militară romană participă la asediul Genuclei (28 î. Hr.), afirmându-se, chiar dacă numai simbolic, ca<br />
mijloc de apărare a intereselor Imperiului pe frontiera, în <strong>cu</strong>rs de formare, <strong>din</strong> această zonă ( C. Matei, p. 1991,<br />
p. 144).<br />
Mai târziu, în 10-11. d. Hr., generalul roman Aelius Catus duce în Thracia, după relatarea lui Strabon (VII,<br />
3,10.), cincizeci de mii de geţi, probabil <strong>din</strong> Câmpia Munteniei. Acţiunea poate fi privită ca una <strong>din</strong> etapele constituirii<br />
unui limes, ofiţerul roman urmărind printre altele şi crearea unei zone de siguranţă spre inamic.<br />
– –