Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
cele două etnii principale: români şi unguri. În plus, Trianon a devenit <strong>cu</strong>vânt-cheie pentru a desemna fie victoria/<br />
triumful principiului autodeterminării naţionale (pentru români), fie dezastrul unei naţiuni istorice, <strong>cu</strong> ample vocaţii<br />
civilizatoare în regiune (ungurii), datorat exclusiv obtuzităţii politice a Aliaţilor şi ten<strong>din</strong>ţelor revendicative<br />
ale vecinilor. Reacţiile politice şi publice ale “dezmoşteniţilor” au adesea un tragism nemaiîntâlnit. Un exemplu<br />
în acest este Urmánczy Nándor, fost deputat de Mureş, care atrăgea atenţia că nu se spurcă a lo<strong>cu</strong>i pe pământul<br />
valah”. De aceea, confirma el, prefera să se mute la Budapesta, de unde putea susţine o amplă campanie în “Pesti<br />
Hirlap” pentru “reo<strong>cu</strong>parea Ardealului”. Văzându-şi pământurile în proprietatea românilor, idealurile naţionale<br />
şi politice năruite şi <strong>cu</strong> titluri în valoare de doar patru milioane de lei, aristocratul a ales soluţia suicidului, pentru<br />
a scăpa de drama personală şi pentru a sublinia dezastrul naţiunii sale 1 . De altfel, suicidul ca formulă de reglementare<br />
a raporturilor <strong>cu</strong> Divinitatea, <strong>cu</strong> Patria sau <strong>cu</strong> vocaţia aleasă a reprezentat, nu o dată, calea iniţiatică a aristocraţilor<br />
maghiari transilvăneni. Ilustrul geograf şi om politic, contele Teleki Pál, prim-ministru între 16 februarie<br />
1939 – 3 aprilie 1941, s-a sinucis când a aflat că unul <strong>din</strong>tre <strong>cu</strong>vintele de onoare ale sale, acela că Ungaria nu va<br />
participa la un eventual război împotriva Iugoslaviei, avea să nu fie luat în considerare de către Führer.<br />
Etnicii unguri rămaşi în Transilvania au fost obligaţi să accepte transformările aduse de noua situaţie: <strong>din</strong> reprezentanţii<br />
naţiunii dominante majoritare în jumătatea unui imperiu uriaş şi <strong>cu</strong> rădăcini în medievalitate, în Unio<br />
trium nationum sau Tripartitul lui Werböczy, s-au trezit peste noapte minoritari în Regatul României, avându-i<br />
majoritari pe cei care altădată nu-i considerau nici măcar o naţiune. Un exemplu relevant pentru accentuarea<br />
dramei celor care nu reuşeau să se adapteze poate fi acela al episcopului Bisericii Reformate <strong>din</strong> Transilvania,<br />
Sándor Makkai. Înaltul prelat a fost acela care, după Primul Război Mondial, s-a străduit să contureze noua identitate<br />
a minorităţii maghiare în România, în împrejurarea istorică de după 1918. În 1936, însă, episcopul hotăra să<br />
părăsească România, plecând în Ungaria, gestul său fiind motivat într-un articol <strong>cu</strong> un titlu care sistematizează întreaga<br />
perioadă inerbelică: “nem lehet”(Nu se poate). Sándor Makkai accepta soluţia înfrângerii compromisului<br />
căutat şi constata povara insuportabilă, într-un stat etnocentrist pre<strong>cu</strong>m cel român, a condiţiei de minoritar etnic.<br />
În România, categoria de minoritate i se înfăţişa, lui Sándor Makkai, drept nedemnă de fiinţa umană 2 .<br />
Traumatismul înfrângerii construcţiei naţionale milenare ungare şi deriva guvernului de la Budapesta, dată de<br />
eşe<strong>cu</strong>l reformelor promise, au provocat un adevărat şoc în rândul liderilor maghiari <strong>din</strong> Transilvania. Mobilizarea<br />
în jurul <strong>cu</strong>lturii şi presei, sosirea exilaţilor social- democraţi de la Budapesta, contestarea păturilor conducătoare<br />
tradiţionale aparţinând aristocraţiei, au condus la apariţia unui puternic <strong>cu</strong>rent revendicativ. A<strong>cu</strong>zate că nutresc<br />
intenţii iredentiste, elitelor maghiare <strong>din</strong> Transilvania nu le rămânea de ales decât să adopte, resemnate, o atitu<strong>din</strong>e<br />
de izolare şi de consolidare internă a poziţiilor lor.<br />
Bibliografie<br />
ÁRON, Tamasi, 1980. Blazonarzii, (traducere de Adrian Hamzea şi A. I. Brumaru), Editura Kriterion, Bu<strong>cu</strong>reşti.<br />
BOCHOLIER, François, 2004. elitele transilvane între identitate regională şi expresiunea sentimentelor naţionale, în “Altera”,<br />
Târgu-Mureş, an X, nr. 25, p.120.<br />
BOTIANU, Petre A., 2002. Memorii. Dis<strong>cu</strong>rsuri. Do<strong>cu</strong>mente. Studii social istorice. Povestiri de vânătoare, Editura Fundaţiei<br />
Chirurgicale “Sf. Ioan”, Târgu-Mureş.<br />
Desăvârşirea unităţii naţional-statale a poporului român. Re<strong>cu</strong>noaşterea ei internaţională.1918. Do<strong>cu</strong>mente interne şi externe,<br />
1986. vol. III, Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică, Bu<strong>cu</strong>reşti, p.70-74.<br />
ERNÕ Raffay, 1990. erdély 1918-1919 ben, Szeged.<br />
FEJTÖ, F., 1988. Requiem pour un empire défunt, Paris, Lieu commun.<br />
FRANK, Tibor, 2002. naţiunea, minorităţile naţionale şi naţionalismul în ungaria secolului al XX-lea în vol. naţionalismul<br />
est-european în secolul XX, (editor Peter f. Sugar), Editura Curtea Veche, Bu<strong>cu</strong>reşti, p.188-198.<br />
HOBSBAWM, Eric, Secolul extremelor, Editura Lider, Bu<strong>cu</strong>reşti, (f.a.), p. 49.<br />
http/www.hungarian-history.hu/lib/mocsy<br />
JOSZEF, Izsak, 1969. Tamási Áron, kissmonográfia, Editura Kriterion, Bu<strong>cu</strong>reşti.<br />
KISS Csaba G., 1997. europa Centrală, naţiuni, minorităţi, Editura Pesti Szalon-Kriterion, (f.l.).<br />
KRIZMAN Bogdan, 1970. The Belgrad Armistice of 13 november 1918, în “The Slavonic and east european Review, vol<br />
XLVIII”, no.110, p. 67-87.<br />
1 “Naţiunea Română”, Cluj, nr. 247 <strong>din</strong> 4 noiembrie 1936.<br />
2 KISS 1997, 176.<br />
– –