Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
să intre trupele Antantei şi să exercite ele controlul 1 .<br />
În ziua în care românii participau la Marea Adunare de la Alba Iulia, la 1 decembrie 1918 (ironia sorţii făcând<br />
să se deplaseze pe banii căilor fierate încă ale statului ungar) 2 , preşe<strong>din</strong>tele C.N.M., Endre Antalffy, se întâlnea<br />
la comandamentul militar român <strong>din</strong> Topliţa <strong>cu</strong> generalul Traian Moşoiu, comandant al trupelor române (o altă<br />
ironie a sorţii este că acesta îşi avea sediul în castelul Urmánczy, proprietatea unuia <strong>din</strong>tre cei mai mari susţinători<br />
ai integrităţii teritoriale a Ungariei, în calitate de deputat de Mureş). În urma „dis<strong>cu</strong>ţiilor preliminare” referitoare<br />
la intrarea trupelor române în Târgu-Mureş, generalul i-a primit pe reprezentanţii Direcţiunii Căilor Fierate<br />
Maghiare de Stat <strong>din</strong> Cluj şi au dis<strong>cu</strong>tat despre modalităţile de restabilire şi menţinere a transportului feroviar,<br />
scopul principal fiind funcţionarea liniei fierate <strong>din</strong>tre Se<strong>cu</strong>ime şi Cluj, respectiv asigurarea livrării informaţiei<br />
de la Budapesta către opinia publică maghiară, informaţie care fusese deseori oprită de autorităţile militare 3 . La<br />
numai două zile de la aceste întâlniri, în jurul orei 13 00 , mai multe sute de infanterişti români, <strong>cu</strong> muzică şi steag<br />
naţional au intrat în Târgu-Mureş. În legătură <strong>cu</strong> aceasta, Jenõ Kértesz, cel care ţinea legătura <strong>din</strong> partea C.N.M.<br />
<strong>cu</strong> consiliile naţionale române nota: atunci am văzut pentru prima oară trupele regulate române care se plimbau<br />
ţanţoş în opinci prin piaţa centrală” 4 .<br />
Având în vedere situaţia de fapt de la jumătatea lunii decembrie a anului 1918, astăzi pare cel puţin neverosimil<br />
faptul că lui Endre Antalffy i s-a propus funcţia de prefect al judeţului Mureş-Turda. Însă, pentru ministrul<br />
Oskár Jászi şi guvernul Károlyi, faptul că ostilităţile în regiune erau conduse de armata română şi că la Alba Iulia<br />
se proclamase Unirea Transilvaniei <strong>cu</strong> România, erau “chestiuni temporare”, consecinţele unui război pierdut, ce<br />
urmau a fi rezolvate la Conferinţa de Pace 5 . O asemenea atitu<strong>din</strong>e – destul de răspândită printre etnicii maghiari-<br />
regăsim şi în cazul eroinei amintitului roman al lui Tamási Áron. Tilda, devenită contesă peste noapte, în ciuda<br />
faptului că trupele române se apropiau de reşe<strong>din</strong>ţa ei de la Bogháza, mai considera că acel castel “e unguresc şi<br />
unguresc o să rămână”, iar “valorile sunt valori şi vor dăinui orice s-ar întâmpla” 6 . Tilda reprezintă acea parte<br />
a maghiarimii transilvănene care spera că Aliaţii nu vor accepta decizia de la Alba Iulia: conservatorii unguri nu<br />
acceptau o dis<strong>cu</strong>ţie în termeni etnici, ci doar civici în ceea ce priveşte desemnarea naţiunii ungare.<br />
Conform mărturiei lui Emil A. Dandea, primar al Târgu-Mureşului între 1922-1926 şi 1934-1937, de pe piedestalul<br />
statuii lui Mathias Corvin, loc simbolic pentru maghiari 7 , se ţineau dis<strong>cu</strong>rsuri naţionaliste <strong>cu</strong> referire la<br />
soldaţii români şi la “neamul românesc închegat de la nistru pân‘ la Tisa” 8 .<br />
Odată <strong>cu</strong> preluarea puterii politice de către Consiliul Dirigent, ca autoritate provizorie a Transilvaniei, se făceau<br />
şi primele meniri administrative pe criterii etnice în posturile importante <strong>din</strong> judeţele şi oraşele provinciei.<br />
La acest sfârşit de 1918 şi încă la începutul anului următor, în ciuda prezenţei armatei române se deschidea o<br />
s<strong>cu</strong>rtă perioadă în care Transilvania nu s-a mai bazat, într-o mare măsură, pe organizarea structurilor statului centralizat:<br />
Ungaria era <strong>cu</strong>prinsă de convulsiile Revoluţiei crizantemelor şi, <strong>din</strong> martie 1919, ale Republicii Sfaturilor,<br />
iar statul român nu exercita încă decât o autoritate indirectă, mai degrabă militară. În timp ce elitele conducătoare<br />
săseşti au acceptat integrarea în cadrul României Mari, cele ungare şi se<strong>cu</strong>ieşti au dezvoltat câteva proiecte alternative.<br />
Astfel Árpád Páal, subprefect (alispán) al comitatului Udvarhely (Odorhei) până în ianuarie 1919, promova<br />
ideea unei republici se<strong>cu</strong>ieşti. La rândul său, Elemér Gyárfás, avocat, vechi prefect (ispán) al comitatului Kiss<br />
Kükülö (Târnava Mică) remitea Consiliului Dirigent, în mai 1919, un proiect de independenţă a Transilvaniei<br />
după modelul elveţian.Totuşi, aceste proiecte aparţineau mai degrabă unui exerciţiu spiritual al unor personalităţi<br />
izolate în condiţiile în care evoluţiile internaţionale erau net defavorabile Ungariei. În marea lor majoritate, elitele<br />
administrative maghiare <strong>din</strong> Transilvania au rămas exemplar fidele variantei naţionale, având în vedere că soluţia<br />
avansată de către statul român era aceea a unui jurământ faţă de regele României, cerută încă <strong>din</strong> ianuarie 1919<br />
de către Consiliul Dirigent 9 . S-a constituit, pentru decenii de-a lungul, un clivaj educaţional, social, <strong>cu</strong>ltural între<br />
1 ibidem, 153.<br />
2 http/www.hungarian-history.hu/lib/mocsy<br />
3 SPIELMANN-SEBESTYÉN 1998, 156.<br />
4 KERTÉSZ, apud SPIELMANN-SEBESTYÉN 1998, 156.<br />
5 ibidem,159.<br />
6 ÁRON 1980, 244.<br />
7 În acest loc, în Transilvania, s-au aniversat 1000 de ani de la fondarea Ungariei (1896), aşa-numitele “Serbări ale Milenium-ului”.<br />
8 un om pentru Târgu-Mureş: emil A. Dandea, Fundaţia Culturală “Vasile Netea”, Târgu-Mureş, 1995, 14.<br />
9 BOCHOLIER 2004, 125.<br />
– –