Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
vreme ce, la Reghin, nu exista o comunitate etnică maghiară importantă şi nici o autoritate militară 1 .<br />
Între timp, C.N.M. trebuia să facă faţă numeroaselor presiuni ale cer<strong>cu</strong>rilor conservatoare, partizane ale Monarhiei<br />
şi opuse, politic, ten<strong>din</strong>ţelor exprimate de guvernul republican (revoluţionar) al lui Károlyi Mihályi, de a<br />
obţine funcţii administrative importante în noua organizaţie. Reprezentanţii aristocraţiei au perturbat activitatea<br />
Consiliului şi, în numele idealului “salvării naţiunii maghiare”, au fă<strong>cu</strong>t eforturi pentru menţinerea statutului civic<br />
şi politic anterior. Între aceşti protestatari se regăseşte fostul primar al oraşului Târgu-Mureş, Hofbauer Aurel,<br />
care, în urma criticilor primite <strong>din</strong> partea tânărului preşe<strong>din</strong>te, adeptul lui Károlyi, în adunarea de constituire, a<br />
încercat boicotarea activităţii Consiliului. Vicepreşe<strong>din</strong>tele Kovács Elek, la rândul lui, a încercat de mai multe ori<br />
să coopteze în Consiliul Naţional pe marele proprietar agrar Inczédy Joskman, prefectul comitatului Mureş-Turda,<br />
fără succes însă. Revoluţionarii aparţineau altei clase, erau intelectuali, muncitori, tineri, susţinători ai Republicii,<br />
pe când marii proprietari agrari erau reprezentanţi ai vechii aristocraţii ungare, descendenţi ai unor bogate familii<br />
ale căror privilegii depindeau direct de existenţa Monarhiei 2 .<br />
O imagine asemănătoare, a conflictelor de interese între aceste clase, aristocraţia şi revoluţionarii <strong>din</strong> Cluj, este<br />
relatată <strong>cu</strong> limpezime şi în câteva <strong>din</strong>tre operele literare reprezentative ale literaturii maghiare <strong>din</strong> Transilvania.<br />
Astfel, scriitorul se<strong>cu</strong>i Tamási Áron, năs<strong>cu</strong>t în 1897 la Farkaslaka (Lupeni), lângă Odorheiul Se<strong>cu</strong>iesc, în romanul<br />
intitulat simbolic Csimeresek (Blazonarzii), apărut în 1931 3 , descrie viaţa elitelor transilvănene maghiare prinse<br />
în vârtejul evenimentelor <strong>din</strong> toamna-iarna lui 1918-1919. Moşieri, conţi, intelectuali, militari, toţi trăiau <strong>din</strong> plin<br />
deriva indusă de destrămarea fostului imperiu şi de instituirea noii realităţi politice postbelice 4 . Demonstrând un<br />
simţ fin al urmăririi evenimentelor istorice, autorul a accentuat fizionomiile personajelor tinere, alături de “liberalii”<br />
de tipul medi<strong>cu</strong>lui Csetneky Kálmán, care sperau în varianta “octombristă” a politicii contelui Károlyi, în<br />
vreme ce marii moşieri, reprezentaţi în roman de Ercsey Balász şi Makray Berci, încă strigau, <strong>cu</strong> ocazia constituirii<br />
C.N.M., în restaurantul „Imperial” <strong>din</strong> Cluj, “Vivat Kaiserul!” 5 . În ipoteza conform căreia Transilvania ar fi<br />
“anexată” României, aceştia răspundeau <strong>cu</strong> mândria nobilului ungur: “Aici e europa, acolo Balcanii. Ori trăim în<br />
lumea civilizată, ori nu!” 6 .<br />
Riposta conservatorilor nu s-a lăsat aşteptată. Un alt prozator de seamă al epocii, membru al unei familii reprezentative<br />
a aristocraţiei transilvănene, Bánffy Miklós, a opus imaginea sa viziunii “octombriste” a lui Tamási<br />
Áron. Este vorba despre un categoric “nem ugy volt az!” (n-a fost aşa!) ce s-a reflectat în romanul-frescă Erdélyi<br />
törtenet (Istorie ardeleană). Viaţa arisocraţiei ungare <strong>din</strong> Transilvania este privită, aici, <strong>din</strong> interior, drept o replică<br />
la privirea ex-centrică a lui Tamási Áron, considerată mai puţin verosimilă. Abia critica postumă a relevat interesul<br />
acestui text, în fond incomod, cât şi “morala istorică” valabilă, autentică 7 .<br />
Revenind la tensiunile <strong>din</strong> interiorul maghiarimii, trebuie să amintim că, pentru contracararea C.N.M., aflat sub<br />
influenţa politicii guvernului Károlyi, s-a cristalizat ideea constituirii unui al doilea Consiliu Naţional. Mai mult<br />
decât atât, au apărut în presă şi voci care sugerau înfiinţarea, în baza principiilor wilsoniene, a unei aşa-numite<br />
“republici autonome a se<strong>cu</strong>ilor” în judeţele <strong>din</strong> Estul Transilvaniei. Această soluţie a fost determinată şi de faptul<br />
că Linder Béla, conducătorul delegaţiei guvernului Károlyi, a semnat, la 13 noiembrie 1918, acordul de armistiţiu<br />
<strong>cu</strong> reprezentanţii francezi ai Antantei la Belgrad, în urma căruia se trasa o linie de demarcaţie la Est, respectiv<br />
Sud-Vest de râurile Someş şi Mureş, delimitând un teritoriu pe care guvernul ungar a trebuit să-l eva<strong>cu</strong>eze 8 .<br />
Acesta este semnalul declanşării <strong>din</strong> punct de vedere social a revoluţiei. Socialul s-a împletit numaidecât <strong>cu</strong><br />
naţionalul, pentru că, în Transilvania, clasele sociale se suprapuneau peste categoriile etnice. În acest sens, ţăranii<br />
dezlănţuiţi au început să o<strong>cu</strong>pe proprietăţile moşierilor unguri, un exemplu în acest sens fiind cazul contelui Bethlen<br />
István, viitorul prim-ministru al Ungariei. În 1918 acesta era deputat al comitatului Mureş-Turda în Camera<br />
Superioară a Parlamentului de la Budapesta. Bethlen a fost obligat să-şi părăsească moşiile <strong>din</strong> câmpie, de la<br />
1 BOŢIANU 2002, 65.<br />
BOŢIANU 2002, 65.<br />
2 PAL-ANTAL 1979, 391<br />
3 ÁRON 1980.<br />
4 ZACIU 1996, 282.<br />
5 ÁRON 1980, 134.<br />
6 ibidem, 154.<br />
7 A se vedea în acest sens, JOSZEF 1969.<br />
8 Textul convenţiei în Desăvârşirea unităţii naţional-statale a poporului român. Re<strong>cu</strong>noaşterea ei internaţională. 1918. Do<strong>cu</strong>mente interne<br />
Do<strong>cu</strong>mente interne<br />
şi externe, 1986, 70-74; KRIZMAN 1970, 67-87.<br />
– –