Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ıdeoloGıa Şı adevărul ıstorıc În ıstorıoGraFıa romÂnească<br />
Şı moldovenească. unele consıderaŢıı<br />
– 1 –<br />
emanuel PlOPeanU<br />
universitatea “Ovidius”, Constanţa<br />
Începând <strong>cu</strong> anul 1948, am asistat în România la formarea “frontului istoric”, noţiune care prin conotaţiile sale<br />
cazone, sugerează intenţiile regimului: destituiri succesive, mobilizarea permanentă a istori<strong>cu</strong>lui, stricta supraveghere<br />
a activităţii lui. Practica terorii staliniste se subsuma, în bună măsură, aşa-numitului principiu al dominoului.<br />
Dosarele unui proces anume conţineau, in nuce noi rechizitorii, viitori in<strong>cu</strong>lpaţi. Prin analogie, normele de<br />
lucru impuse istori<strong>cu</strong>lui prevesteau repetate admonestări dar, mai ales, previzibile epurări 1 .<br />
Eliminarea morală şi uneori chiar fizică a profesioniştilor în scrierea istoriei, având în spate bogata experienţă<br />
a perioadei interbelice, a fost însoţită de apariţia şi manifestarea oamenilor de încredere ai partidului, transformaţi<br />
în specialişti peste noapte, având ca scop aservirea istoriei politicii, fenomen ce a caracterizat primul deceniu<br />
post 1948. Abia în prima parte a deceniului şapte putem constata o oarecare revenire la normalitatea ştiinţifică,<br />
sau la “reinterpretarea adevărurilor istorice abia interpretate” 2 fără a depăşi însă cadrele permise de nomenclatura<br />
politică. Această perioadă a fost urmată de “relaxarea ideologică”, acoperind anii 1965-1971, şi, în condiţiile înăspririi<br />
ideologice produse sub influenţă chino – nord-coreeană, după 1971, de creşterea importanţei <strong>cu</strong>lturnicilor,<br />
capabili să folosească tre<strong>cu</strong>tul în scopul descoperirii şi lansării unor noi mituri, al căror ultim beneficiar avea să<br />
fie conducerea de partid şi de stat.<br />
Faptul istoric propriu-zis a fost, de asemenea, „victima” frontului istoric şi a scrierii istoriei pe baza principiilor<br />
marxist-leniniste. Deturnarea s-a produs fie prin schimbarea adevăratelor semnificaţii ale unui eveniment sau proces<br />
istoric, fie prin trecerea sub tăcere a unor desfăşurări istorice care ar fi pus în pericol atât relaţiile <strong>cu</strong> “marele<br />
vecin şi prieten de la Răsărit”, dar mai ales fundamentele istorice şi politice ale regimului de la Bu<strong>cu</strong>reşti. “Cazul”<br />
Basarabiei se încadrează în această tipologie. În primul deceniu postbelic a fost imposibilă aducerea în dis<strong>cu</strong>ţie<br />
situaţia acestei provincii româneşti şi a originii etnice adevărate a populaţiei, altfel decât o impunea “prietenia <strong>cu</strong><br />
marele popor sovietic”, evident incompatibilă <strong>cu</strong> realitatea istorică a anexării acestei provincii atât la 1812 cât şi<br />
la 1940, numai pe baza dreptului forţei.<br />
“Construcţia” noii istorii a românilor a avut la bază o lucrare “fundamentală”, care a jalonat creaţiile ulterioare.<br />
Acest rol l-a avut istoria României a lui Mihail Roller, apărută în mai multe ediţii, lucrare în care momentele importante<br />
<strong>din</strong> istoria Basarabiei au fost tratate în spiritul directivelor impuse de noile raporturi româno - sovietice. Astfel,<br />
în ediţia <strong>din</strong> 1947 tratarea Păcii de la Bu<strong>cu</strong>reşti <strong>din</strong> 1812 a fost evitată, arătându-se doar că în urma ei “s-au eliberat<br />
noi teritorii de sub jugul turcesc”, în timp ce ediţiile ulterioare au înlăturat complet şi această precizare, trecând direct<br />
de la războiul ruso-turc <strong>din</strong> 1787-1792 la revoluţia <strong>din</strong> 1821 3 . Aceeaşi situaţie o întâlnim într-o altă lucrare a lui Mihai<br />
Roller, Studii şi note privind istoria României, apărută în 1956; nu este nimic surprinzător, având în vedere că autorul<br />
ţine să precizeze că „Generaţiei de istorici care îşi desfăşoară activitatea în regimul democrat-popular îi revine sarcina<br />
de cinste...să scoată la iveală relaţiile frăţeşti <strong>din</strong>tre poporul român şi poporul rus” 4 .<br />
În acelaşi an vedea lumina tiparului istoria Republicii Populare Române, apărută sub redacţia aceluiaşi Mihail<br />
Roller, de fapt o reeditare a istoriei României <strong>din</strong> 1947. În ceea ce priveşte consecinţele războiului ruso-turc <strong>din</strong><br />
1806-1812 se afirmă că „Basarabia a fost smulsă <strong>din</strong> sistemul Imperiului Otoman şi eliberată de sub barbarul jug<br />
turcesc. Sub influenţa statului rus, mai dezvoltat, a fost grăbit procesul de descompunere a feudalismului, pre<strong>cu</strong>m<br />
şi procesul de dezvoltare a sistemului capitalist, ceea ce în mod obiectiv, a însemnat, <strong>cu</strong> tot caracterul înapoiat<br />
al politicii ţariste, un fapt înaintat” 5 . În aceeaşi perspectivă, unirea <strong>din</strong> 1918 era privită ca o consecinţă a politicii<br />
„guvernului recţionar român” care, „folosind situaţia grea a tinerei republici sovietice, o atacă şi o<strong>cu</strong>pă Basarabia<br />
1 MIHALACHE 1999a, 79. Despre atmosfera <strong>din</strong> institutele de cercetare şi universităţi în această perioadă vezi şi PRODAN 1993, 66–73,<br />
el însuşi unul <strong>din</strong> beneficiarii epurării <strong>din</strong> Academia Română, al cărei membru a devenit în 1948 (vezi MIHALACHE 1999b, 63).<br />
2 GEORGESCU 1991, 51.<br />
3 ibidem, 34.<br />
4 ROLLER 1956, 44 - 45.<br />
5 istoria Republicii Populare Române... 1956, 310 - 311.<br />
Analele ANTIM. Revistă de istorie, 8, 2008, p. 194-202