Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
generale sanitare; fiecare inspectorat având sub protecţia sa mai multe judeţe şi municipii. Serviciul sanitar <strong>din</strong><br />
judeţ sau municipiu era condus de un medic primar de judeţ. Mai târziu prin legea sanitară <strong>din</strong> 1930 se prevedea<br />
înfiinţarea plăţilor sanitare. Medicii de cir<strong>cu</strong>mscripţii supravegheau starea sănătăţii populaţiei şi luptau <strong>cu</strong> bolile<br />
epidemice, acordând asistenţă celor <strong>din</strong> teritoriu; asistenţă materno-infantilă, controlul salubrităţii localităţilor<br />
industriale, activităţi de propagandă sanitară ţineau de obligaţiile medicilor. Deja în 1938 numărul total al cir<strong>cu</strong>mscripţiilor<br />
sanitare rurale era de 1194, adică la un medic reveneau 4 mii de lo<strong>cu</strong>itori 1 . Din 2400 de medici salarizaţi<br />
de Ministerul Sănătăţii în 1938, 948 se aflau în cir<strong>cu</strong>mscripţii rurale. B. Duţes<strong>cu</strong> comunică că 200 de cir<strong>cu</strong>mscripţii<br />
erau vacante, ceea ce înseamnă că patru milioane de lo<strong>cu</strong>itori ai satelor erau lipsiţi de asistenţă medicală.<br />
În general, Ministerul Sănătăţii la 1926 întreţinea 332 de spitale, <strong>cu</strong>prinzând 18900 de paturi, iar în 1938 numărul<br />
de spitale era deja de 379, <strong>cu</strong> 24696 paturi. Plus la toate, ministerul dirija activitatea a 25 de laboratoare de<br />
igienă <strong>cu</strong> secţii de bacteriologie. Cu toate că statul încerca să asigure tratamentul gratuit al cetăţenilor, populaţia<br />
care făcea parte <strong>din</strong> organizaţii profesionale continua să-şi organizeze ocrotirea sănătăţii prin mijloace proprii.<br />
Existau asigurări sociale care acordau cotizaţii. Spre exemplu pentru muncitorii căilor ferate erau organizate Direcţiunea<br />
Medicală a Căilor Fierate şi Casa Muncii CFR. Armata îşi avea serviciul sanitar propriu 2 .<br />
În această perioadă iau fiinţă o serie de instituţii de asistenţă medicală susţinute de organizaţii filantropice şi<br />
<strong>din</strong> bugetul Ministerului Sănătăţii. Am putea numi câteva organizaţii de acest tip: Societatea de Salvare, Societatea<br />
pentru Profilaxia Tuber<strong>cu</strong>lozei; spitale ce aparţineau unor comunităţi religioase, spitale şi sanatorii parti<strong>cu</strong>lare.<br />
Astfel de comunitate religioasă a fost Organizaţia Evreiască fondată în Basarabia în noiembrie 1914. Se ştie că<br />
în teritoriul <strong>din</strong>tre Prut şi Nistru, în perioada interbelică, lo<strong>cu</strong>iau 204858 de evrei, ceea ce constituia 7,2 % <strong>din</strong><br />
populaţie. Apare întrebarea de ce a fost creată o astfel de asociaţie? Deoarece chiar la începutul secolului XX<br />
evreii erau consideraţi „cetăţeni de mâna a doua”, <strong>cu</strong> toate că Constituţia <strong>din</strong> 1923 declară egalitatea în drepturi a<br />
evreilor <strong>cu</strong> celelalte naţionalităţi <strong>din</strong> stat 3 .<br />
O preo<strong>cu</strong>pare importantă a medicilor era mortalitatea infantilă înaltă. Din şase copii, care se năşteau, unul murea<br />
înainte de a atinge vârsta de un an. În anii 1930-1931 România o<strong>cu</strong>pa ultimul loc în rândul ţărilor europene <strong>cu</strong> mortalitatea<br />
infantilă sporită [176 %], în or<strong>din</strong>e descrescând a mortalităţii urmau: Ungaria <strong>cu</strong> 154 %, Portugalia <strong>cu</strong> 144%,<br />
Cehoslovacia <strong>cu</strong> 138% şi Bulgaria <strong>cu</strong> 135 % 4 . Durata medie de viaţă în România anilor 1930 era de 41,1 ani.<br />
Printre realizările pozitive ale acestei perioade, în ceea ce priveşte organizarea serviciului sanitar, trebuie să<br />
menţionăm reglementările <strong>cu</strong> caracter de lege. În anul 1921 a fost emis un decret-lege prin care Direcţiunea Generală<br />
a Serviciului Sanitar, care până atunci a fost ca parte componentă a Ministerului de Interne, a fost unit <strong>cu</strong><br />
Ministerul Muncii, astfel fiind organizat Ministerul Muncii, Sănătăţii şi Ocrotirilor Sociale. În 1923 a fost creat<br />
Ministerul Sănătăţii şi al Ocrotirilor Sociale, care prezenta organul tehnic <strong>cu</strong> dreptul de a coordona şi dirija activitatea<br />
serviciilor şi instituţiilor de asistenţă medicală. Pentru s<strong>cu</strong>rte perioade, până în 1944, Ministerul Sănătăţii<br />
a fost contopit <strong>cu</strong> Ministerul Muncii 5 . Ministerul urma să organizeze, să conducă şi să controleze orice acţiune<br />
sanitară şi de ocrotire socială, publică şi parti<strong>cu</strong>lară. În 1926 a fost votată legea de organizare a sistemului sanitar<br />
pentru combaterea tuber<strong>cu</strong>lozei. A fost creată „Liga Contra Tuber<strong>cu</strong>lozei” 6 .<br />
Legea sanitară <strong>din</strong> 14 iulie 1930, însuma 572 de articole; prevedea că pe lângă minister să funcţioneze un Consiliu<br />
General al Sănătăţii şi ocrotirilor format <strong>din</strong> mai multe comisii: Comisia Boalelor Infecţioase; Comisia Medicinei<br />
Curative; Comisia Boalelor Sociale; Comisia Salubrităţii şi Igienei Industriei, Comisia Chimico-farmaceutică;<br />
Comisia de Puieri<strong>cu</strong>ltură; Comisia Asistenţei Sociale, Comisia Deficienţelor; Comisia Centrală Medico-legală<br />
şi Comisia Centrală de Coordonare Sanitară 7 . Aceste comisii pregăteau proiecte de regulamente, având rolul de<br />
organe consultative. Legea <strong>din</strong> 1930 a încercat o descentralizare financiară a organizării sanitare. Adică urma ca<br />
fiecare instituţie, unitate administrativă, municipiu, judeţ, să manifeste interes pentru problemele de sănătate şi să<br />
susţină financiar spitalele. Articolul 23 prevedea ca pe lângă Ministerul Sănătăţii să funcţioneze institute de ştiinţă<br />
1 Ibidem, Ibidem, 303.<br />
2 Ibidem, Ibidem, 302.<br />
3 COPANSCHII COPANSCHII 1994, 5.<br />
4 DUŢESCU 296.<br />
5 Ibidem, 298.<br />
6 Ibidem, 296.<br />
7 Ibidem, Ibidem, 299.<br />
– 1 –