Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
mane pentru obţinerea <strong>din</strong> partea statului român a concesionării terenurilor petrolifere, dar şi a bunelor relaţii ce<br />
existau între cele două ţări.<br />
Tot la 10 mai 1905, odată <strong>cu</strong> publicarea iradelei, Abbduraahman, ministrul turc al justiţiei şi al <strong>cu</strong>ltelor a dat o<br />
teşkerea patriarhului Ioachim III, prin care arăta că: ”valahii nu vor putea fi împiedicaţi de a celebra ceremoniile<br />
<strong>cu</strong>ltului de către preoţii lor şi în limba naţională, nici nu vor fi împiedicaţi de a servi de această limbă în şcolile<br />
lor.” 1 Cele două do<strong>cu</strong>mente emise de administraţia centrală otomană au provocat o adevărată undă de şoc la nivelul<br />
conducerii Bisericii Ortodoxe şi a guvernului elen şi au generat reacţii virulente, amplificate de starea de<br />
nemulţumire existentă la Atena. Pe 20 mai Patriarhul a fost personal la Marele Vizir pentru a protesta împotriva<br />
iradelei 2 , iar ministrul de externe grec a declarat că aromânii „sunt de <strong>cu</strong>rată rasă grecească şi sunt devotaţi ideii<br />
elenice”. 3 Declaraţiile şi acţiunile factorilor implicaţi în propaganda greacă <strong>din</strong> Macedonia dovedeau nu doar<br />
starea de nemulţumire, ci şi crisparea autorităţilor în faţa unui fapt împlinit, care le afecta serios interesele. În<br />
aceste condiţii, prima şi cea mai accesibilă modalitate de ripostă a fost în<strong>cu</strong>rajarea bandelor să atace populaţia<br />
românească <strong>din</strong> cele trei vilaete. Noile condiţii <strong>din</strong> Macedonia au determinat reacţia autorităţilor române, care<br />
au solicitat reprezentantului la Atena, Papiniu să poarte dis<strong>cu</strong>ţii <strong>cu</strong> ministrul de externe şi <strong>cu</strong> regele George I în<br />
vederea opririi violenţelor. 4<br />
Faţă de atitu<strong>din</strong>ea oficialităţilor elene şi faţă de violenţele îndreptate împotriva aromânilor a luat poziţie mai<br />
întâi „societatea civilă” <strong>din</strong> România. În iulie 1905 s-a înfiinţat la Bu<strong>cu</strong>reşti o „Ligă antigrecească”, formată ca<br />
urmare a „indignării spontanee a întregii noastre opiniuni publice contra procedurilor greceşti.” 5 Liga a convocat o<br />
întrunire la sala „Dacia”, unde s-a dat citire unei moţiuni prin care se protesta împotriva „actelor criminale” întreprinse<br />
asupra aromânilor, a complicităţii Greciei <strong>cu</strong> Patriarhia şi a sprijinului acordat de populaţia elenă <strong>din</strong> Regat<br />
bandelor criminale. Moţiunea se încheia <strong>cu</strong> apelul către „românii de pretutindeni să rupă orice fel de legătură <strong>cu</strong><br />
grecii”. 6 O manifestare similară de protest a avut loc şi la Giurgiu, unde steagul grec a fost ars. 7<br />
Influenţate sau nu de aceste manifestaţii, autorităţile române au interzis la sfârşitul lui iulie 1905 intrarea în ţară<br />
a ziarelor greceşti 8 , care lansaseră ata<strong>cu</strong>ri virulente la adresa aromânilor, a intereselor României şi a drepturilor<br />
acesteia de a se amesteca în Balcani.<br />
Criza diplomatică a intrat într-o nouă etapă în septembrie 1905, când, pe fundalul nemulţumirii guvernului de<br />
la Atena faţă de manifestaţiile antigreceşti <strong>din</strong> România, reprezentantul Greciei la Bu<strong>cu</strong>reşti a trimis o scrisoare lui<br />
I. Lahovary, în care prezenta punctul de vedere al statului său. Textul preciza că: „Datorită manifestaţiilor ostile<br />
care au avut loc în mai multe puncte ale României, în <strong>cu</strong>rsul cărora s-au pronunţat <strong>cu</strong>vinte injurioase la adresa<br />
naţiunii şi guvernului elen, în urma perse<strong>cu</strong>ţiilor la care sunt expuşi supuşii greci, în urma măsurilor de expulzare<br />
luate fără nici un motiv contra directorului şi redactorului ziarului „Patris” şi contra altor supuşi greci şi în urma<br />
refuzurilor de a da urmare reclamaţiilor guvernului grec prin notele mele 612, 616, 618, 647, 648 [pentru pedepsirea<br />
ofiţerilor de la Giurgiu] considerăm că grecii nu mai pot fi protejaţi.” 9 Ulterior, Tombazis a părăsit capitala<br />
română, plecând în concediu şi lăsând Legaţia şi arhivele în paza cancelarului Varvalis. Drept răspuns Lahovary<br />
a telegrafiat la 6/19 septembrie 1905 lui Papiniu, cerându-i să părăsească, la rândul său, Legaţia <strong>din</strong> Atena, fără a<br />
mai face vizita necesară regelui George I. 10<br />
Acest moment al retragerii şefilor de Legaţii a fost provocat, aşa <strong>cu</strong>m rezultă şi <strong>din</strong> cronologia evenimentelor,<br />
dar şi <strong>din</strong> întreaga evoluţie politică de până atunci, de Grecia şi el a fost ultimul act şi cel mai important înainte de<br />
ruperea propriu-zisă a relaţiilor diplomatice, <strong>din</strong> mai 1906.<br />
Începutul de secol XX a adus, aşadar, pentru zona balcanilor şi pentru relaţiile româno-greceşti o schimbare<br />
substanţială a coordonatelor politice. Aflate sub semnul cooperării în 1900 şi 1901, raporturile între Bu<strong>cu</strong>reşti şi<br />
1 ZBUCHEA 1999, 73.<br />
2 AMAE, Problema 21, vol 47, 1905 (martie-iunie), f.155.<br />
3 Do<strong>cu</strong>mente diplomatice. Afacerile..., 1905, 4.<br />
4 AMAE, problema 47, 1905 (martie-iunie), f. 195.<br />
5 „Adevărul”, „Adevărul”, 18 iulie 1905, p. 1.<br />
6 ibidem, nr. 5724, 21 iulie 1905, p. 1.<br />
7 Do<strong>cu</strong>mente diplomatice. Afacerile... 1905, 78.<br />
8 VELICHI 1969, 535.<br />
9 Do<strong>cu</strong>mente diplomatice. Afacerile... 1905, 88.<br />
10 ibidem, 89.<br />
– 1 –