Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
statul român nu avea <strong>cu</strong> cine să dis<strong>cu</strong>te sau să negocieze oprirea violenţelor, iar acţiunea bandelor devenea o mişcare<br />
aservită intereselor locale şi conjuncturale ale diverşilor mitropoliţi. Iminenta cădere a Patriarhului Ioachim<br />
III, constatată şi de ambasadorul rus Zinoviev, l-a determinat pe şeful Bisericii Ortodoxe să solicite sprijinul<br />
României. El a fă<strong>cu</strong>t un demers pe lângă ministrul român la Constantinopol “spre a găsi calea unei înţelegeri în<br />
chestiunea <strong>cu</strong>ţovlahă”, exprimându-şi totodată regretul asupra neînţelegerilor <strong>din</strong>tre autorităţile de la Bu<strong>cu</strong>reşti şi<br />
Patriarhie. 1 Nu ştim <strong>cu</strong>m ar fi putut interveni statul român în această dispută şi care ar fi fost mijloacele prin care<br />
îl putea ajuta pe Ioachim III, cert este, însă, faptul că guvernul de la Bu<strong>cu</strong>reşti a irosit această ocazie de a negocia<br />
şi de a-şi impune punctul de vedere, răspunzând că: „momentul prezent nu este oportun spre a începe tratative, iar<br />
dacă Sfinţia Sa ar păstra tronul patriarhal va putea căuta atunci terenul unei înţelegeri”. 2 Urmările acestei atitu<strong>din</strong>i<br />
au fost <strong>cu</strong> atât mai însemnate, <strong>cu</strong> cât, la 14 martie 1905, criza patriarhală a luat sfârşit în urma sprijinului dat de<br />
Sultan lui Ioachim. Acestuia i s-a dat acordul de a-i elimina <strong>din</strong> Sinod pe cei opt mitropoliţi opozanţi şi de a-i<br />
înlo<strong>cu</strong>i <strong>cu</strong> alţii. 3 Devenea, astfel, clar că autorităţile române nu se mai puteau aştepta la o atitu<strong>din</strong>e favorabilă a<br />
Patriarhului, <strong>din</strong> moment ce în situaţia de criză nu au putut ajunge la o înţelegere deopotrivă profitabilă.<br />
Ce avea de fă<strong>cu</strong>t România în această situaţie? Soluţiile erau multiple şi aflate în registre diferite. La nivelul<br />
diplomatic, al relaţiei <strong>cu</strong> Grecia, autorităţile de la Bu<strong>cu</strong>reşti puteau solicita continuarea tratativelor sau puteau<br />
întrerupe relaţiile oficiale între cele două ţări. La nivelul propagandei <strong>din</strong> Macedonia şi al implicării în sprijinirea<br />
aromânilor o posibilă soluţie a venit de la Lazăr Duma, inspectorul şcolilor <strong>din</strong> cele trei vilaete. El cerea<br />
exe<strong>cu</strong>tivului de la Bu<strong>cu</strong>reşti înfiinţarea unui detaşament de 40-50 de persoane, în fiecare comună românească, <strong>cu</strong><br />
misiunea de a patrula zi şi noapte, reînfiinţarea poterei, ce funcţionase până în urmă <strong>cu</strong> şase luni şi înarmarea mai<br />
multor români <strong>din</strong> fiecare comună, pentru a-şi apăra comunitatea. 4<br />
Problemele apărute în această perioadă au pus România în faţa unei decizii de politică externă, care avea<br />
implicaţii şi asupra programului şi interesului naţional. Criza în relaţia <strong>cu</strong> Grecia se desfăşura, după <strong>cu</strong>m am constatat,<br />
pe fundalul unei instabilităţi politice regionale, care afecta factorii responsabili şi capabili de a oferi soluţii.<br />
Incapacitatea şi corupţia autorităţilor otomane, tensiunile apărute între Patriarhie şi Sinod, problemele interne <strong>din</strong><br />
Austro-Ungaria şi cele <strong>din</strong> Extremul Orient ale Rusiei au complicat luarea unei decizii şi au determinat autorităţile<br />
române să adopte o politica de expectativă.<br />
Gestul politic ce a a<strong>cu</strong>tizat conflictul între cele două state şi a grăbit ruperea raporturilor diplomatice a venit,<br />
paradoxal, <strong>din</strong> partea Imperiului Otoman. La 9/22 mai 1905 sultanul a consacrat existenţa naţiunii române în Turcia,<br />
conferindu-i, printr-o iradea imperială, drepturi civile egale <strong>cu</strong> ale celorlalte naţionalităţi. Actul a fost fă<strong>cu</strong>t<br />
public la 10/22 mai printr-un comunicat oficial şi în baza lui, membrii comunităţii aromâne puteau fi admişi în<br />
consiliile administrative şi puteau utiliza liber limba română în şcoli şi biserici. 5 Sultanul nu şi-a propus în mod<br />
necesar prin această iradea agravarea tensiunilor între România şi Grecia, deoarece acest conflict nu îi folosea<br />
decât în măsura în care putea să abată atenţia marilor puteri de la problemele <strong>cu</strong> care se confrunta administraţia<br />
turcă. Actul a fost emis, în primul rând, în urma tratativelor româno-otomane, <strong>cu</strong> scopul de a reglementa de drept<br />
o situaţie care exista deja în fapt. La aceste presiuni <strong>din</strong> partea guvernului de la Bu<strong>cu</strong>reşti s-au adăugat demersurile<br />
fă<strong>cu</strong>te de Rusia şi Germania, ambele puteri având o influenţă de necontestat asupra politicii otomane.<br />
Astfel, Petersburgul s-a arătat favorabil elementului aromân încă <strong>din</strong> ianuarie 1905, când, în urma dis<strong>cu</strong>ţiilor<br />
între şeful Legaţiei române <strong>din</strong> Rusia, G. Rosetti-Soles<strong>cu</strong> şi Lamsdorf, acesta <strong>din</strong> urmă a trimis instrucţiuni lui<br />
Zinoviev pentru a insista pe lângă Imperiul Otoman în vederea re<strong>cu</strong>noaşterii comunităţii aromâne. 6 Acest sprijin<br />
a fost reconfirmat în aprilie, când ministrul rus de externe a promis că va telegrafia la Constantinopol pentru a<br />
urgenta publicarea iradelei de re<strong>cu</strong>noaştere <strong>din</strong> partea sultanului. 7 Un ton mult mai tranşant l-a adoptat Germania,<br />
care prin vocea lui Bulow a ameninţat Turcia <strong>cu</strong> „consecinţe politice inevitabile pentru atitu<strong>din</strong>ea guvernului<br />
imperial faţă de România.” 8 Atitu<strong>din</strong>ea Berlinului trebuie privită în contextul interesului de moment al părţii ger-<br />
1 AMAE, Problema 21, vol. 46, 1905, f. 69r.<br />
2 ibidem.<br />
3 AMAE, Problema 21, vol. 47, 1905(martie-iunie), f. 26.<br />
4 AMAE, Problema 21, vol. 46, 1905, f. 99.<br />
5 Do<strong>cu</strong>mente diplomatice. Afacerile..., 1905, 31.<br />
6 TEODOR 2003, 48.<br />
7 ibidem, 50.<br />
8 ibidem, 53.<br />
– 1 1 –