Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Primele şcoli în Basarabia, ca şi în restul Moldovei, au fost deschise în cadrul mănăstirilor şi parohiilor. Numărul<br />
acestor şcoli a fost destul de mare. Pînă la 1812 şcoli funcţionau în statele Holercani, Işnovăţ, Truşeni,<br />
S<strong>cu</strong>mpia, Moleşti, la biserica Mazarachi <strong>din</strong> Chişinău etc 1 . În anul 1811 vicarul mitropoliei <strong>din</strong> Iaşi, Dimitrie<br />
Sulima, înfiinţează la mănăstirea Curchi o şcoală pentru copii de preoţi 2 . Despre existenţa şcolilor în Basarabia,<br />
mai înainte de anexare ne vorbesc şi datele eparhiei <strong>din</strong> 1815. Din 2650 de copii de preoţi în vârstă 1-15 ani, 886<br />
ştiau carte; în vârstă de la 15-20 ani, <strong>din</strong> 298 – 244 ştiau carte; <strong>din</strong> 179 în etate de la 20 de ani în sus, 101 erau<br />
ştiutori de carte 3 .<br />
Cele expuse mai sus ne vorbesc despre un nivel de <strong>cu</strong>ltură în Basarabia până la 1812. În continuare, vom urmări<br />
„ascensiunea” <strong>cu</strong>lturală <strong>din</strong> Basarabia după anexarea ei la Rusia.<br />
Cultura românească s-a menţinut în Basarabia până la sfârşitul dominaţiei ruseşti (1917). Unul <strong>din</strong> exponenţii<br />
păstrării acestei <strong>cu</strong>lturi a fost clerul basarabean. Preoţimea a rămas fidelă limbii române. Mărturie ne stă toată<br />
corespondenţa bisericească, actele bisericeşti, inclusiv actele stării civile – toate au durat pînă la anul 1871, pînă<br />
la venirea în Basarabia a arhiepiscopului Pavel 4 .<br />
Am putea explica tipăriturile bisericeşti în limba română ce apăreau şi cir<strong>cu</strong>lau în Basarabia. Tradiţia tipăririi<br />
cărţilor în limba română este începută de Gavriil Bănules<strong>cu</strong>-Bodoni; care a ştiut şi a fost capabil să imprime vieţii<br />
bisericeşti <strong>din</strong> timpul său o direcţie naţională. La 31 mai 1814 deschide tipografia eparhială într-o încăpere prevăzută<br />
special pentru această menire. A. Stadniţchi în studiul, Gavril Bănules<strong>cu</strong>-Bodoni, exarh moldo-vlahiiskii<br />
(1808-1812) i mitropolit chişinevski (1813-1821) menţionează: „Tipografia întemeiată de mitropolitul Gavriil<br />
aducea un mare folos întregii Basarabii. Aici se editau nu numai cărţi pentru serviciul divin în limbile rusă şi<br />
moldovenească, dar şi alte cărţi la fel de necesare pentru învăţătura preoţimii şi pentru îndrumarea poporului simplu...”<br />
5 . La această tipografie s-a tipărit Biblia românească care, datorită Societăţii Biblice, a avut răspândire nu<br />
numai în Basarabia, dar şi în vechea Moldovă 6 .<br />
În Basarabia, în timpul stăpînirii ruseşti, apar şi cărţi didactice. Ca de exemplu, Bucovina în 1822, Gramatica<br />
lui Margella <strong>din</strong> 1827, Abecedarul anonim <strong>din</strong> 1830-1840, Iacob Hîn<strong>cu</strong>, Abecedar român <strong>din</strong> 1865, etc. La sfîrşitul<br />
secolului al XIX-lea apar mai multe cărţi didactice ale lui Ch. Codreanu: Abecedar (1899), Dicţionar s<strong>cu</strong>rt<br />
pentru convorbiri ruso-moldoveneşti (1904) etc 7 .<br />
Apariţia fără întrerupere a cărţilor didactice era dictată de necesităţile practice ale populaţiei şi demonstrează<br />
continuitatea tradiţiei româneşti în provincie.<br />
În această perioadă în Basarabia au activat şi un sir de scriitori. Mulţi <strong>din</strong>tre ei s-au ridicat pînă la <strong>cu</strong>lmile<br />
unei adevărate conştiinţe româneşti: A. Sturdza avea un plan politic vast al unirii tuturor românilor; C. Stamati<br />
era un adevărat patriot român; A. Russo, visa la o Românie întregită între Tisa şi Nistru, înglobînd în <strong>cu</strong>prinsul ei<br />
Basarabia, Bucovina, Transilvania şi Banatul; B.P.Hasdeu, care se considera „român <strong>din</strong> Basarabia”, ura Rusia,<br />
asupritoare a Basarabiei, şi vorbea despre ţarul ei ca de „papa de pe Neva”; poetul A.Mateevici a lăsat cea mai<br />
frumoasă caracteristică limbii româneşti, un adevărat imn, închinat ei.<br />
Considerăm că în această perioadă s-a început ziaristica românească în Basarabia 8 . Prima tentativă se face în<br />
1848 de un grup de boieri <strong>din</strong> Basarabia care doreau să editeze un ziar <strong>cu</strong> titlu „Românul” Însă cererea înaintată<br />
guvernatorului rus a fost respinsă. În anii 1856-1863 se dis<strong>cu</strong>ta problema scoaterii la Chişinău a unei reviste în<br />
limba română şi paralel în rusă 9 . Primul memoriu în acest dosar a fost înaintat la 28 martie 1856 de către Ioan<br />
Dabija, însărcinatului <strong>cu</strong> afacerile armatei ruse de Sud, generalului-aghiotant Kotzebue. În memoriu Ioan Dabija<br />
constată că guvernatorii <strong>din</strong> principatele române urmăresc nimicirea legăturilor între Moldo-Valahia şi Rusia,<br />
re<strong>cu</strong>rg la compromiterea religiei ortodoxe şi lasă ca moşiile să treacă în mâna străinilor.<br />
Al doilea memoriu prezentat de acelaşi Ioan Dabija la 12 februarie 1858 guvernatorului civil al Basarabiei Fan-<br />
1 Î.P.S.Gurie, Î.P.S.Gurie, 1920.<br />
2 LOTOŢCHI, 1913, II.<br />
3 LOTOŢCHI, LOTOŢCHI, 1913, 1913, 13. 13.<br />
4 BOLDUR, 1940, p. 25.<br />
5 COLESNIC, COLESNIC, 1993, 9.<br />
6 POPOVSCHI, 1935, 90-94.<br />
7 PAVEL, 1992, 353.<br />
8 BOLDUR, 1934, 21.<br />
9 Arhiva guvernatorului general <strong>din</strong> Odesa, f. 88, inv. 3, d.8, f. 1.<br />
– 1 –