Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Publicatie cu continut integral - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ımportanŢa proGramelor polıtıce susŢınute de epıscopul<br />
ıoan ınocHentıe mı<strong>cu</strong>-Kleın Şı cauZele eXıluluı său<br />
Florica-elisabeta NUţIU<br />
Biblioteca Centrală a Universităţii de Medicină şi Farmacie Târgu-Mureş<br />
Episcopul Ioan Inochentie Mi<strong>cu</strong>-Klein (Clain) este iniţiatorul luptei politice programatice<br />
a românilor <strong>din</strong> Transilvania. Personalitate de excepţie a istoriei României, eruditul<br />
teolog a fost în secolul al XVIII-lea un strălucit militant pentru emanciparea socială şi<br />
politică a românilor transilvăneni de sub anacronica dominaţie austro-ungară.<br />
Păstrarea identităţii naţionale a poporului român, aşezat la confluenţa a trei mari imperii<br />
expansioniste – Imperiul Otoman, Imperiul Rus şi Imperiul Habsburgic – n-ar fi fost<br />
posibilă fără munca creatoare şi devotamentul unor mari bărbaţi ai neamului românesc.<br />
Unul <strong>din</strong>tre aceştia, a cărui aureolă nu va fi niciodată estompată de infinita <strong>cu</strong>rgere a timpului,<br />
este episcopul greco-catolic Ioan Inochentie Mi<strong>cu</strong>-Klein.<br />
El s-a năs<strong>cu</strong>t la 24 iunie 1692 în satul Sadu, veche aşezare românească <strong>din</strong> actualul<br />
judeţ Sibiu, situată pe marginea râului <strong>cu</strong> acelaşi nume. Provenea <strong>din</strong>tr-o familie de ţărani<br />
liberi de pe Pământul Crăiesc (Fundus Regius).<br />
Ca şi Lucian Blaga, ilustrul poet şi filosof român, care i-a dedicat pagini memorabile,<br />
Inochentie a prins în copilărie a comunica oral mai târziu – poate un semn al Providenţei, remarcă I.P.S. Lucian1 .<br />
A studiat în şcolile iezuite <strong>din</strong> Sibiu, Cluj şi Târnavia (azi în Slovacia). În 1726 a fost primit în congregaţia<br />
iezuită la Institutul <strong>din</strong> Târnavia (Sâmbăta Mare), unde studiau mai mulţi români <strong>din</strong> Transilvania.<br />
Sinodul întrunit la Făgăraş, la 4 iunie 1728, l-a propus pentru Scaunul episcopal, rămas vacant după moartea<br />
lui Ioan Giurgiu Patachi, pe o listă <strong>cu</strong> trei candidaţi, pe când era student în al treilea an la Institutul <strong>din</strong> Tirnavia.<br />
Avea 36 de ani, iar situaţia economică şi <strong>cu</strong>lturală a românilor era mizeră.<br />
Împăratul Carol VI (1711-1740) îl alege <strong>din</strong>tre cei trei candidaţi, numindu-l episcop al românilor uniţi <strong>din</strong><br />
Transilvania şi Ungaria. În 1729 i se conferă de împărat titlul nobiliar de baron de Sad. E consacrat episcop grecocatolic<br />
de Alba Iulia şi Făgăraş, la 5 noiembrie 1730, acordându-i-se de către Carol VI, în 1732, un loc în Dieta<br />
transilvană care îşi avea sediul, pe atunci, la Sibiu. Instalarea lui Inochentie în Scaunul episcopal s-a fă<strong>cu</strong>t <strong>cu</strong><br />
întârziere, abia în 28 septembrie 1732.<br />
Pentru a reliefa activitatea desfăşurată de episcopul unit Inochentie Mi<strong>cu</strong>-Klein trebuie să facem o succintă<br />
in<strong>cu</strong>rsiune în atmosfera încărcată de speranţă a secolului al XVIII-lea şi menţionarea unor cir<strong>cu</strong>mstanţe politice<br />
de la finele vea<strong>cu</strong>lui precedent.<br />
În acel timp, în Europa, Leopold I, <strong>din</strong> <strong>din</strong>astia de Habsburg, împărat al Sfântului imperiu roman, de naţiune<br />
germană (1658-1705), rege al Ungariei (1655-1687) şi Boemiei (1657-1705), poartă două războaie împotriva Imperiului<br />
Otoman, cel <strong>din</strong> urmă (1683-1699) încheiat prin Tratatul de Pace de la Karlowitz (26 ianuarie 1699), prin<br />
care Poarta re<strong>cu</strong>noaşte trecerea Transilvaniei, Croaţiei şi Sloveniei sub stăpânirea Imperiului Habsburgic.<br />
Prin actul constituţional <strong>din</strong> 4 decembrie 1691 al împăratului Leopold I, Principatul Transilvaniei este direct<br />
subordonat împăratului; sunt confirmate privilegiile celor trei naţiuni politice – maghiari, saşi şi se<strong>cu</strong>i – şi drepturile<br />
celor patru religii recepte (catolică, calvină, luterană şi unitariană). Se menţine discriminarea, legislaţia<br />
segregaţionistă a Principatului, rămânând în vigoare: Tripartitum-ul lui Werböczi (1514), Approbatae Constitutiones<br />
(1653) şi Compillatae Constitutiones (1669), deşi în conscripţia <strong>din</strong> 1760-1762 românii reprezentau 66% <strong>din</strong><br />
populaţia Principatului, ungurii şi se<strong>cu</strong>ii – 21%, saşii – 11 %, alţii – cca. 2,2 % 2 .<br />
Transilvania, care fusese aproape un secol şi jumătate principat sub protectorat turcesc, trece <strong>din</strong> 1688 sub<br />
stăpânirea austriacă. Prin legile discriminatorii la care ne-am referit, românii devin ,,toleraţi” şi ,,străini” pe pământul<br />
strămoşesc3 .<br />
1 MUREŞAN 2000, 7-11.<br />
2 NISTOR 2000a, 58-71.<br />
3 SUCIU 2000, 53-57.<br />
Analele ANTIM. Revistă de istorie, 8, 2008, p. 120-125<br />
– 1 0 –