Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Noaptea sfântă<br />
Copilăria o simţim în noi, indiferent dacă timpul s-a scurs. Clepsidra stingheră<br />
oprită pe tejghea printre cărţi, reînvie un moment magic al nopţii, prin apariţia lui „Mos<br />
Ajun”, urmată de „Moş Crăciun”.<br />
Aştepam această noapte, când focurile aprinse în miez de noapte îşi duceau prin<br />
colinzi lumina spre cer.<br />
Cine a crescut în credinţă, s-a bucurat întotdeauna de noaptea mirifică a<br />
sărbătorilor de iarnă.<br />
Clepsidra, da, se oprise… Era ora când noi, copii şi adulţi, ne pregăteam pentru<br />
aprinderea focului, ne pregăteam colinzile. În unele sate cărăşene, cu mic, cu mare,<br />
clopotul bisericii ne chema spre a aduce laudă Fiului ce se va naşte, spre a priveghea.<br />
În miez de noapte focul aprins, copii ce aveau stele în ochi, părinţi smeriţi<br />
răbdători de a învăţa generaţii, pentru a nu se pierde obiceiul locului.<br />
Un pahar de ţuică, o colindă un strigăt de bucurie, un joc frenetic şi tainic în jurul<br />
focului ce mereu se înălţa. Un ritual vechi, păstrat cu mare grijă de localnici.<br />
Noi copii, aşteptam dimineaţa, stingerea focului şi îndemnul de a merge din casă<br />
în casă cu „straiţa” la gât după „piţărăi”. „Straiţa” era pregătită din vreme de mămici şi<br />
bunici, în stil popular, încrustată meşteşugit cu flori şi modele populare. Fiecare doream<br />
să fie cât mai frumoasă, cât mai împodobită.<br />
Şi venind dimineaţa, dintr-odată se auzeau voci:<br />
Bună ziua lui Ajun!<br />
Clepsidra s-a oprit. Şi acest îndem a rămas fărâmiţat în mintea mea nostalgică.<br />
Cei mai mici însosiţi de părinţi, ceilalţi copii ne întreceam de a ne opri la fiecare poartă<br />
pentru a ne umple desaga de „piţărăi”. „Piţărăul”, un colăcel de post — copt în cuptoarele<br />
de la ţară — în timp luase forma unui biscuite, nuci, mere şi chiar fusese înlocuit c-un<br />
păhărel de ţuică fiartă, la singurul producător din zonă.<br />
Nu aveam oprelişti. Toţi savurăm momentul dimineţii de ajun. Nici un copil nu<br />
putea fi oprit de la această sărbătoare, indiferent de poziţia socială a părintelui.<br />
Fusese bucuria copilăriei. Poate mai este…<br />
În acea noapte, limbi de foc se rostogoleau pe cer. Sacră, lumina se înălţa!<br />
Cu focul inimii şi cu smerenie aşteptam „noaptea cea sfântă”. Naşterea<br />
Mântuitorului nostru!<br />
23 decembrie 2006