Malpraxisul medical - "Gr.T. Popa" Iasi
Malpraxisul medical - "Gr.T. Popa" Iasi
Malpraxisul medical - "Gr.T. Popa" Iasi
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
conditionat de parcurgerea anumitor trepte in invatamantul de specialitate, iar<br />
pacientii mai increzatori in acceptarea opiniei <strong>medical</strong>e si a tratamentului propus.<br />
Secolul XIX si cel putin prima jumatate a secolului XX sunt marcate de promulgarea<br />
a numeroase texte de lege, regulamente si coduri ce cuprind norme de respectat<br />
referitoare la standardele de indeplinit privind acceptarea in profesie, practica<br />
<strong>medical</strong>a specifica, aspecte de deontologie profesionala, norme incidente nu numai in<br />
cazul medicilor, ci in cazul tuturor categoriilor de practicieni in domeniul <strong>medical</strong><br />
(medici generalisti dar si specialisti, medici dentisti, farmacisti, asistenti <strong>medical</strong>i, dar<br />
si spitale, clinici, laboratoare si alte categorii de personal <strong>medical</strong> sau de unitati<br />
<strong>medical</strong>e). A doua jumatate a secolului XX este cunoscuta insa pentru „explozia de<br />
litigii” in temeiul acuzatiilor de malpraxis <strong>medical</strong>, fenomen ce a reclamat o<br />
interventie legislativa rapida si eficienta.<br />
Mai mult, unor exigente similare celor carora erau supusi practicienii au<br />
trebuit sa le faca fata si unitatile <strong>medical</strong>e – spitale, clinici, laboratoare, etc. – in<br />
vederea obtinerii aprobarilor de functionare. Licentele in acest sens sunt supuse unor<br />
verificari periodice, existand obligativitatea auditarii acestor institutii, inclusiv in<br />
vederea incheierii politelor de asigurare, de exemplu.<br />
Desi nu au cunoscut o furie identica a actiunilor in instanta, progrese<br />
asemanatoare au fost inregistrate, in timp, in majoritatea tarilor lumii, atat pe plan<br />
tehnic si stiintific, cat si in privinta exigentelor la care sunt supusi medicii. Chiar in<br />
absenta unei evolutii interesante din perspectiva istorica, precum in cazul celor mai<br />
multe dintre statele europene, americanii au recuperat rapid, consistent si constant.<br />
Romanii cu toate ca au avut parte de astfel de experiente de-a lungul timpului, au<br />
asimilat majoritatea progreselor firesti in plan stiintific, au pastrat, in ansamblu, in<br />
mod traditional, un inalt grad de pregatire si de implicare a profesionistilor in actul<br />
<strong>medical</strong>, insa trebuie sa constatam ca au inregistrat, cel putin in planul raspunderii<br />
cadrelor <strong>medical</strong>e, un blocaj indelungat. Premise pentru dezvoltare in acest sens au<br />
existat. Astfel, inca in jurisprudenta Tarilor Romane este prezenta preocuparea pentru<br />
tragerea la raspundere a medicilor, in sensul „pierderii meseriei” in cazul „smintelii<br />
bolnavului prin nemestesug”; aceste aspecte, alaturi de precizari privind consideratia<br />
de care se bucurau medicii vremii, apreciindu-se parerile lor ca precumpanitoare fata<br />
de alte marturii 3<br />
apar in Pravilele imparatesti ale lui Vasile Lupu, la 1646, si Matei<br />
Basarab, la 1652.<br />
Mai tarziu, Legiuirea Caragea (1818) formula principiul general al raspunderii<br />
civile, iar Codul Callimachi reglementeaza „epitropia casei doctorilor” si stabileste<br />
conditii pentru responsabilitate: „oricare din doctori, fara mustrare de cuget... va calca<br />
acest legamant, facandu-se aceasta cunoscut la stapanire, se va scoate din numarul<br />
doftorilor si tocmeala lui se va strica si intru nimic nu se va socoti”<br />
Nu trebuie sa uitam ca, in mod constient sau nu, raporturile medic-pacient s-au<br />
schimbat si sunt intr-o permanenta transformare. Perceptia publica despre rolul<br />
4<br />
. Dezvoltarea<br />
acestor concepte si principii a avut loc, insa, in special in baza dreptului civil.<br />
Aceasta evolutie o analizam atat din perspectiva legislatiei romanesti in<br />
domeniu, asa cum a fost aceasta modificata si – credem – imbunatatita considerabil in<br />
ultimii ani, dar si din perspectiva experientelor de ordin legislativ si jurisprudential pe<br />
care le-au avut alte state, cu o bogata practica in domeniu, precum si in contextul<br />
complex si sensibil trasat de normele de deontologie profesionala, prin prisma<br />
principiilor si problemelor de etica <strong>medical</strong>a.<br />
3<br />
Almos Bela Trif, Vasile Astarastoae, „Responsabilitatea juridica <strong>medical</strong>a in Romania”, Ed. Polirom,<br />
<strong>Iasi</strong>, 2000, pag. 16-17.<br />
4<br />
Idem, pag. 17.<br />
3