Malpraxisul medical - "Gr.T. Popa" Iasi
Malpraxisul medical - "Gr.T. Popa" Iasi
Malpraxisul medical - "Gr.T. Popa" Iasi
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
modalităţile efective de realizare a faptei, culpa profesionala <strong>medical</strong>a poate lua<br />
naştere prin refuzul de a acorda asistenta <strong>medical</strong>a de urgenta unui pacient sau prin<br />
refuzul de a continua tratamentul unui pacient, dar si prin neacordarea dreptului la o a<br />
doua opinie in aceeaşi cauza <strong>medical</strong>a, prin refuzul de a răspunde la solicitare, prin<br />
neasumarea riscului de a trata pacientul sau prin netrimiterea pacientului la un<br />
specialist, care ar fi ştiut cum sa trateze pacientul.<br />
De asemenea, in functie de modalitatile de executare a faptei culpabile, culpa<br />
poate fi in agendo sau comisiva, precum si in omitendo sau omisiva; poate fi in<br />
eligendo (când consta, de exemplu, intr-o alegere greşita a procedurilor tehnice sau<br />
intr-o delegare către o persoana nepotrivita a unor obligaţii proprii) sau in vigilando<br />
(când consta in nesupravegherea corecta si adecvata a pacienţilor sau a subalternilor).<br />
Legea 95/2006 prevede printre posibilele surse de malpraxis <strong>medical</strong> si<br />
nerespectarea reglementarilor privind confidenţialitatea si consimtamantul informat.<br />
Cat priveşte incalcarea confidentialitatii, aceasta se refera la situaţia in care<br />
informaţii care ţin strict de persoana pacientului, de intimitatea acestuia, si au fost<br />
aflate de medic in cadrul relaţiei medic – pacient, sunt divulgate terţilor, fara<br />
consimtamantul expres sau implicit al pacientului. Întotdeauna s-a considerat ca<br />
relaţia medic – pacient este, prin esenţa sa, bazata pe încredere, si ca medicul are o<br />
obligaţie atât legala, cat si etica sa trateze cu respect încrederea pe care i-o acorda<br />
pacientul. Pentru a se ajunge la diagnosticul corect si pentru a se aplica tratamentul<br />
adecvat este necesar ca pacientul sa fie extrem de sincer cu medicul; aceasta înseamnă<br />
ca, de multe ori pacientul trebuie sa furnizeze medicului informaţii stânjenitoare. De<br />
aceea exista respectiva obligaţie legala si etica de a păstra confidenţialitatea, întrucât,<br />
gândindu-se ca medicul ar putea divulga, altfel, informaţiile obţinute, pacientul ar fi<br />
cu mult mai reţinut, mai discret si mai puţin sincer, si prin aceasta s-ar periclita însuşi<br />
actul <strong>medical</strong>.<br />
Exista totuşi o serie de excepţii când informaţiile furnizate in cadrul relaţiei<br />
medic – pacient pot fi divulgate terţilor de către medic, fara a exista o atitudine<br />
culpabila a acestuia, si anume atunci când exista consimtamantul sau chiar dorinţa<br />
expresa a pacientului, atunci când divulgarea este necesara pentru a facilita<br />
tratamentul pacientului, sau când sunt protejate interesele publice in domeniul<br />
sanatatii, precum si in situaţia când aspecte privind starea de sănătate a pacientului fac<br />
obiectul unui litigiu in instanţa.<br />
De asemenea, exista situaţii când obligativitatea păstrării confidentialitatii a<br />
dus la păreri contradictorii si la o anumita incertitudine; in instanţa, in soluţionarea<br />
unor litigii, s-au pus si întrebări de genul: „Daca un angajator trimite pacientul la<br />
medic si plăteşte pentru diagnostic si tratament, ca o condiţie care influenţează<br />
angajarea respectivului pacient, ar fi indreptatit angajatorul sa cunoască informaţiile<br />
referitoare la starea de sănătate a pacientului?<br />
Membrii familiei – soţul si reprezentanţii legali – sunt indreptatiti sa afle<br />
informaţiile respective?<br />
Daca nu este divulgat numele pacientului, pot fi date publicitatii fotografii<br />
sau filme referitoare la condiţiile tratamentului?<br />
Pot fi divulgate date <strong>medical</strong>e privind pacientul către un reprezentant al<br />
statului, in condiţiile in care acestea sunt necesare si relevante in soluţionarea unui<br />
dosar penal?” 11<br />
Toate formele de vinovatie pot fi relativ uşor diferenţiate in teorie; in practica<br />
insa, ele interacţionează, se afla intr-o inevitabila interferenta: abandonul pacientului<br />
11 Beth Walston – Dunham, op. cit., pag.139<br />
15