Drd. AL. PRELIPCEAN, Sfantul Roman Melodul
Drd. AL. PRELIPCEAN, Sfantul Roman Melodul
Drd. AL. PRELIPCEAN, Sfantul Roman Melodul
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
SFANTUL ROMAN MELODUL<br />
γὰρ ὑμνωδίαν συστησάμενος θεοπρεπῶς<br />
ἐπεδείξω τὴν πολιτείαν σου...» 39 .<br />
părintele nostru; că îngerească cântare<br />
alcătuind, cu dumnezeiască cuviinţă ţiai<br />
arătat petrecerea ta...» 40 .<br />
Unele din studiile vechi care interpretau acest tropar encomiastic, considerau<br />
că stihurile «πρώτη καλῶν ἀπαρχὴ» (început întâi al celor buni) şi<br />
«ἀγγελικὴν γὰρ ὑμνωδίαν» (îngerească cântare) se referă la realitatea că Sfântul<br />
<strong>Roman</strong> este inventatorul condacelor. Pe de altă parte, traducerea în latină a<br />
cardinalului J. Pitra (primus fuisti pulchorum cantorum princeps) descoperă<br />
înţelesul real al stihurilor 41 . Cel de-a doua mărturie este canonul lui Epifanie 42 ,<br />
care prezintă următoarele idei:<br />
- Sfântul <strong>Roman</strong> a fost atât de virtuos, încât, chiar pe pământ aflându-se,<br />
vieţuia ca îngerii cerului;<br />
- <strong>Melodul</strong>, cu harisma pe care a primit-o de la Maica Domnului, a devenit<br />
«vas al Duhului» (δοχεῖον τοῦ Πνεύματος), «liră» şi «chitară», iar harisma aceasta<br />
a fost pusă în slujba Bisericii, <strong>Melodul</strong> sprijinind învăţăturile ortodoxe pe de o<br />
parte, şi combătând greşelile eretice, pe de altă parte 43 .<br />
De asemenea, canonul lui Teofan al Niceei (cca 850) recurge adeseori şi<br />
se sprijină mai mult pe Epifanie. În canonul său, Sfântul <strong>Roman</strong> nu este din<br />
Constantinopol, ci a venit în capitala Imperiului bizantin din patria sa, care<br />
însă nu este denumită. Se face mereu trimitere, ca şi în cazul canonului lui<br />
Epifanie, la minunea inspiraţiei. Importante sunt şi stihurile care ne ajută să<br />
tragem concluziile: Sfântul <strong>Roman</strong> a venit la Constantinopol ca proaspăt hirotonit<br />
în treapta diaconiei şi s-a instalat la biserica Maicii Domnului din Cyr,<br />
unde a petrecut în rugăciune şi în asceză. Adeseori se menţionează că un asemenea<br />
mare poet, cum a fost Sfântul <strong>Roman</strong>, care s-a bucurat de faimă în timpul<br />
domniei lui Justinian, este imposibil să fi fost numai diacon în toată viaţa<br />
sa, şi să nu fi avansat în ierarhia bisericească. Dacă Justinian dorea să-l cinstească<br />
pe Melod, care era adeseori considerat drept „preferatul palatului”,<br />
atunci fie îl ridica la rangul de episcop, fie – cel puţin – îl lua în preajma sa,<br />
devenind preotul palatului imperial. Din toate acestea nimic nu s-a produs,<br />
deoarece izvoarele îl menţionează ca un model de „învăţăcel” excepţional:<br />
Sfântul <strong>Roman</strong>, cel mai mare imnograf al epocii sale, pe care Biserica şi cetatea<br />
Bizanţului îl cinsteşte cu vrednicie, a refuzat toate acestea, preferând simpla şi<br />
39 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 371; Ν. ΤΩΜΑΔΑΚΙΣ, Η βυζαντινή<br />
υμνογραφία και ποίησις ἤτοι εισαγωγή εις την βυζαντινή φιλολογίαν, τόμος 2,<br />
Ἐκδόσεις Π. Πουρναρᾶ, Θεσσαλονίκη, 1993, p. 88.<br />
40 Mineiul pe octombrie…, p. 7.<br />
41 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 371.<br />
42 Nu se ştie însă care Epifanie. J. Pitra consideră că este vorba de Epifanie Studitul (sec.<br />
VIII-IX), însă opinia sa este respinsă mai apoi de J. Petridis şi de Emereau. Vezi: Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ,<br />
Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 370, nota 4.<br />
43 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 372.<br />
67