Drd. AL. PRELIPCEAN, Sfantul Roman Melodul
Drd. AL. PRELIPCEAN, Sfantul Roman Melodul
Drd. AL. PRELIPCEAN, Sfantul Roman Melodul
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
SFANTUL ROMAN MELODUL<br />
J - Tipicul din Constantinopol;<br />
I - Tipicul mănăstirii Grigoriu din Athos.<br />
- diferitele texte imnografice care s-au scris în cinstea şi memoria Sfântului <strong>Roman</strong><br />
(idiomele, tropare, canoane, condace);<br />
- diferitele condace ale lui <strong>Roman</strong> 13 .<br />
Astfel, din cele zece sinaxare prezentate puţin mai sus, în primele două<br />
(AB) sunt scăpate din vedere unele aspecte legate de viaţa <strong>Melodul</strong>ui, precum<br />
originea sa din Emesa Siriei (doar în sinaxarul B), că a fost diacon în biserica<br />
Învierii din Berit, că a murit şi a fost înmormântat în biserica Maicii Domnului<br />
din Cyr, unde s-au păstrat multe condace semnate de Melod 14 . În manuscrisele<br />
CD (la care va trebui să introducem aici şi pe cel notat E) s-au păstrat mai multe<br />
informaţii din vita <strong>Roman</strong>i, pierdută însă 15 . Delehaye arată că toate sinaxarele lui<br />
<strong>Roman</strong> nu provin direct din această vita <strong>Roman</strong>i, ci dintr-o compendiu ulterior<br />
al ei notat cu X 16 , putând fi considerate drept rezumate ale sursei X. Datat puţin<br />
mai târziu, din sec. al XII-lea, este codexul Patmiacus 261. Textul acestui codex<br />
ne oferă atât informaţii despre originea <strong>Melodul</strong>ui (ἐκ Συρίας τῆς Ἐμεσηνῶν<br />
πόλεων), minunea inspiraţiei 17 , numărul imnelor redactate 18 , locul şederii sale şi<br />
timpul trecerii la Domnul 19 . Manuscrisul F cuprinde un rezumat al sinaxarelor de<br />
mai sus, iar manuscrisul G provine dintr-un sinaxar neîmpărţit în capitole şi<br />
scurtat, care începe cu 1 oct., de la cuvintele „τῷ τῆς Θκου κατ’ ὄναρ<br />
καὶ τόμον χάρτου ἐπιδούσης αὐτῷ” (f2 r ) 20 .<br />
De asemenea, informaţii preţioase le oferă sinaxarul H, publicat de<br />
Lampsidis, şi care a constatat că autorul lui, Acachie Savaitul (sec. 12-13) a<br />
folosit aceeaşi sursă pe care o va folosi mai târziu şi Nichifor Calist Xanthopol<br />
13 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, pp. 358-359; J. Grosdidier DE MATONS,<br />
<strong>Roman</strong>os le Mélode et les origins de la poésie religieuse a Byzance, Préface de Paul<br />
Lemerle, Collection dirigée par Charles Kannengiesser, Édition Beauchesne, Paris, 1977, pp.<br />
159-175.<br />
14 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 359.<br />
15 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 359.<br />
16 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 359.<br />
17 „Tὸ χάρισμα τῆς συντάξεως τῶν κοντακίων ἔλαβεν, ἐπιφανείσης αὐτῷ κατ’ὄναρ τῆς<br />
ὕπεραγίας Θεοτόκου κατὰ τὴν ἐσπέραν τῆς Χριστοῦ Γεννήσεως καὶ τόμον χάρτου<br />
ἐπιδούσης καὶ κελευσάσης αὐτὸν καταφαγεῖν”. Vezi textul la: Ν. ΤΩΜΑΔΑΚΙΣ, Είσαγωγὴ<br />
εἰς τὴν βυζαντινὴν φιλολογίαν, τόμος Β’: Η βυζαντινὴ ὑμνογραφία καὶ ποίησις, Ἐκ<br />
το῀θ Τυπογραφείου Ἀδελφῶν Μυρτίδη, Ἀθήνα, 31965, pp. 86-87 (aici p. 86).<br />
18 „Ἔκτοτε οὖν ὑπηγόρευσεν εἰς τὰς δεσποτικὰς ἑορτὰς καὶ εἰς μνήμας διαφόρων<br />
ἅγίων κοντάκια τὸν ἀριθμὸν περὶ τὰ χίλια”. Vezi: Ν. ΤΩΜΑΔΑΚΙΣ, Είσαγωγὴ εἰς τὴν<br />
βυζαντινὴν φιλολογίαν, τόμος Β’, p. 86.<br />
19 „κατέμενεν ἐν τῷ ναῷ τῆς ὑπεραγίας Θεοτόκου τῷ ἐν τοῖς Κὐρου… Ἐτελειώθη δὲ ἐν<br />
εἰρήνῃ καὶ ἐτάφη ἐν τῇ αὐτῇ ἐκκλησίᾳ ἔνθα καὶ τελεῖται ἡ αὐτοῦ σύναξις”. Vezi: Ν.<br />
ΤΩΜΑΔΑΚΙΣ, Είσαγωγὴ εἰς τὴν βυζαντινὴν φιλολογίαν, τόμος Β´…, p. 87.<br />
20 Κ. ΜΙΤΣΑΚΙΣ, Ἡ βυζαντινὴ ὑμνογραφία…, p. 360.<br />
63