Karen Blixen – Din inima Africii - of carti
Karen Blixen – Din inima Africii - of carti
Karen Blixen – Din inima Africii - of carti
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
file:///G|/Carti/Literatura%20universala/<strong>Karen</strong>%20<strong>Blixen</strong>%20-%20<strong>Din</strong>%20<strong>inima</strong>%20<strong>Africii</strong>.txt<br />
din cînd în cînd, se pornea ºi cînta cîte un cîntecel. Ori<br />
de cîte ori mi se întîmpla sã aud din nou acel cîntecel,<br />
pe loc el îmi rechema în amintire toatã teama ºi disperarea<br />
noastrã din trecut. Acel cîntec avea un gust sãrat,<br />
asemenea gustului lacrimilor. Dar totodatã desluºeam, în<br />
chip siirprinzãtor ºi neaºteptat, în el ºi o forþã, o dulceaþã<br />
ciudatã, o armonie perfectã. Sã fi avut oare într-adevãr<br />
acele vremuri vitrege atîtea calitãþi concentrate în ele ?<br />
Eram tineri ºi noi pe atunci, aveam speranþe nemãrginite.<br />
Anume în timpul acelor zile lungi ne-am contopit cu toþii<br />
într-o unitate astfel încît pe altã planetã sã ne putem<br />
recunoaºte între noi ºi fiecare sã ne strigãm unui celuilalt<br />
cînd ne întîlnira — orologiul cu cuc, ºi cãrþile, ºi vacile<br />
costelive pãscînd pe gazon ºi bãtrînii Kikuyu îndureraþi :<br />
,,Da, ºtiu, ai fost ºi tu acolo. Ai fost ºi tu o pãrticicã din<br />
ferma de la Ngong". Vremurile acelea ne-au binecuvîntat<br />
pe toþi, apoi s-au dus.<br />
Prietenii fermei au venit acasã la ea ºi au plecat cu<br />
toþii. Nu erau genul de oameni care sã stea multã vreme<br />
în acelaºi loc. Nu erau nici genul de oameni fãcuþi sã<br />
apuce bãtrîneþea, pe rînd au murit ºi nu s-au mai întors<br />
vreodatã. însã cîndva au stat fericiþi în faþa focului din<br />
cãmin, iar cînd casa bãtrînã, care i-a luat la pieptul ei,<br />
Jea SpUS : ^N-arn sã-þi dau drumul decît binecuvîntatã<br />
247<br />
\<br />
co tine", au rîs ºi au binecuvîntat-o, iar ea le^a dat<br />
drumul sã plece care încotro.<br />
Odatã, într-o societate, o doamnã bãtrînã povestea des~<br />
pre viaþa ei ºi susþinea cã i-ar place, dacã ar fi cu putinþã,<br />
s-o mai trãiascã ºi a doua oarã, convinsã fiind cã <strong>of</strong>erea<br />
astfel o dovadã a faptului cã trãise frumos. ªi m-am gîndit<br />
: Da, viaþa ei a fost genul de viaþã care, într-adevãr,<br />
trebuie trãitã de douã ori ca sã poþi spune cã ai trãit-o.<br />
O arie foarte scurtã poate fi luatã da capo, dar nu o creaþie<br />
muzicalã întreagã — o simfonie sau o tragedie în cinci<br />
acte. Iar, dacã totuºi ea a fost reluatã, înseamnã cã de<br />
prima oarã nu a decurs aºa cum trebuia,<br />
O, viaþa mea, n-am sã-þi dau drumul decît binecuvîntatã<br />
de tine, dar dupã aceea precis am sã-þi dau drumul<br />
• ECLIPSA DE LUNA, '<br />
înfr-un an a fost o eclipsã de lunã. Cu puþin timp îna-.<br />
file:///G|/Carti/Literatura%20universala/<strong>Karen</strong>%20<strong>Blixen</strong>%20-%20<strong>Din</strong>%20<strong>inima</strong>%20<strong>Africii</strong>.txt (222 <strong>of</strong> 339)28.01.2005 15:21:01