Karen Blixen – Din inima Africii - of carti
Karen Blixen – Din inima Africii - of carti
Karen Blixen – Din inima Africii - of carti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
file:///G|/Carti/Literatura%20universala/<strong>Karen</strong>%20<strong>Blixen</strong>%20-%20<strong>Din</strong>%20<strong>inima</strong>%20<strong>Africii</strong>.txt<br />
þinã în viaþã pînã la primirea despãgubirii lui. In acea<br />
vreme Farah era plecat la .Nairobi cu unul din procesele<br />
lui personale ºi, în absenþa sa, am consimþit sã-l las pe<br />
Wanyangerri sã ia cîte o sticlã de lapte pe zi de la cireada<br />
mea de vaci autohtone ºi i-am instruit pe bãieþii de casã,<br />
care pãreau ciudat de reticenþi ºi nemulþumiþi de aranjament,<br />
sã-i pregãteascã în fiecare dimineaþã sticla.<br />
Astfel au trecut douã-trei sãptãmîni pînã ce, într-o<br />
searã, m-am trezit la mine cu Kaninu. A apãrut din senin<br />
în camera în care stãteam ºi unde citeam lîngã foc. Cum<br />
în genere bãºtinaºii preferã sã stea de vorbã sub cerul<br />
125<br />
liber, felul cum a închis uºa în urma sa m-a fãcut sã mã<br />
pregãtesc pentru mari surprize. Dar prima dintre ele a fost<br />
cã omul era fãrã glas. Limba-i atît de subtil-mieroasã era<br />
lipsitã de viaþã acum, de parcã cineva i~ar fi smuls-o din<br />
gurã, iar camera, cu Kaninu în ea, rãmînea mai departe<br />
tãcutã. înaltul bãtrîn Kikuyu arãta extrem de bolnav, stãtea<br />
sprijinit în toiag, iar de sub pelerinã pãrea cã-i dispãruse<br />
complet trupul, ochii-i erau aþintiþi în gol — adevãratã<br />
privire de mort — ºi neîncetat îºi trecea limba<br />
peste buzele-i uscate.<br />
Cînd, în cele din urmã, s-a hotãrît sã vorbeascã, a fost<br />
doar pentru a enunþa, rar ºi cu glas lugubru, cã, dupã<br />
pãrerea sa, lucrurile stãteau prost. Ceva mai tîrziu a adãugat,<br />
dar pe un ton mai degrabã vag, de parcã ar fi fost un<br />
amãnunt nedemn de luat în seamã, cã îi plãtise acum mai<br />
mult de zece oi lui Wainaina. Dar Wainaina, a continuat el,<br />
mai voia încã o vacã ºi un viþel ºi trebuia sã i le dea,<br />
n-aveâ încotro. De ce fãcuse una ca asta, l-am întrebat,<br />
cînd judecata nu luase încã nici o hotãrîre ? Nu mi-a rãspuns<br />
ºi nici mãcar nu m-a privit. în acea searã Kaninu era<br />
un cãlãtor, un pelerin care n-avea oraº spre care sã se-ndrepte.<br />
Intrase la mine, cãci tot eram în drum, sã-mi spunã<br />
necazul sãu, iar acum pleca mai departe. Nu puteam sã<br />
nu mã gîndesc cã era bolnav ; dupã un rãstimp de tãcere,<br />
i-am spus cã voiam sã-l duc a doua zi la spital. Mi-a aruncat<br />
o privire scurtã ºi dureroasã : bãtrînul obiºnuit sã batjocoreascã<br />
lumea era acum amar batjocorit. Dar; înainte<br />
de a pleca, a fãcut un lucru ciudat : a ridicat o mînã la<br />
obraz, ca ºi cum ºi-ar fi ºters o lacrimã. Era într-adevãr<br />
foarte ciudat, de parcã însuºi toiagul pelerinului ar fi în- ,<br />
file:///G|/Carti/Literatura%20universala/<strong>Karen</strong>%20<strong>Blixen</strong>%20-%20<strong>Din</strong>%20<strong>inima</strong>%20<strong>Africii</strong>.txt (111 <strong>of</strong> 339)28.01.2005 15:21:00