You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
lucrand in momentul pacii de la Bucure§ti la organizarea Romaniei Mari,<br />
cei mai nume<strong>ro</strong>§i se multumeau sa ne considere ca mizerabili autori ai unui<br />
g<strong>ro</strong>aznic dezastru national. Denuntati vindictei publice, trebuia sa fim<br />
totdeodata pedepsiti §i desfiintati. Noua o singura lege ni se putea aplica,<br />
aceea a ostracismului. i ostracismul era cumplit. Se manifesta pretutindeni<br />
§i sub toate formele. Fire§te in primul rand la adversarii no§tri, care<br />
nu se margineau sa ceara darea in judecata a min4trilor uqurateci, care<br />
impotriva vointei larii o tarasera In acest razboi nefast", dar i§i exprimau<br />
ura §i patimele pans in cele mai mici amanunte ale raporturilor personale.<br />
Intalneai pe vreunul din ei pe strada, cei mai modera %i se faceau ca nu te-au<br />
vazut, marea majoritate dintre da.n§ii nu te salutau, de§i pans in ajun avusese§i<br />
cu ei legaturi de curtenie, sau chiar de prietenie, iar cei mai inverqunati<br />
se uitau lints in ochii tai, iii infundau palaria pe cap, sau te priveau<br />
cu un suras de jignitoare superioritate. Nu era zi sa nu patim cel pu %in<br />
cateva sfidari, cei ce ramasesera in teritoriul ocupat §i ne revedeau pentru<br />
intaia data de la plecarea noastra in Moldova, erau bineinteles cei mai<br />
necrutatori. Dar ceea ce era simptomatic era ca. §i prietenii lor, care fusesera<br />
in refugiu cu not §i care pans la venirea la putere a lui Marghiloman<br />
ne salutau foarte politicos, ba veneau chiar sa ne ceara servicii sau favoruri,<br />
se credeau datori sä ne intoarca spatele. Personal, atitudinea care m'a<br />
mahnit mai mult Si nu pentru mine, ci pentru el, a fost aceea a lui Stere,<br />
cu care aveam legaturi vechi de prietenie, dinainte chiar de a fi intrat in<br />
viata publica. Lucrasem in cea mai cordials intimitate la bancile populare,<br />
colaborasem ani de zile la revista lui Viata Romaneasca", pans la izbucnirea<br />
razboiului mondial ne vedeam neincetat §i luasem parte impreuna<br />
la atatea §i atatea p<strong>ro</strong>iecte Si lupte. Este adevarat ca in timpul neutralitatii<br />
ne vedeam mai rar, fiindca Stere ax fi voit sa imparta§esc punctul sau<br />
de vedere, nu pe acela al lui Bratianu. Este adevarat iara§i ca de la izbucnirea<br />
razboiului nu-1 mai vazusem decat o singura data, dar ne stranseseram<br />
§i atunci mana ca doi oameni care aveau peste un deceniu de straduinte<br />
§i de amintiri comune. Cand a venit la Ia§i, 1-am intalnit pe strada<br />
40 de Sfin%i, trecea in goana mare a unui automobil oficial condus de un<br />
*ofer in tinuta znilitara, s'a incruntat dispretuitor la mine Si m'a urmarit<br />
cu privirea'i batjocuritoare liana ce automobilul a apucat-o pe o strada<br />
laterals. Asupra in;elesului inimicitiei sale nu putea fi nici un echivoc:<br />
Vezi ca am avut dreptate §i ca voi toti ati fost ni§te p<strong>ro</strong>§ti!".<br />
La Mit<strong>ro</strong>polie, la Te Deum-ul pentru unirea Basarabiei, ne-a sfidat<br />
§i mai insultator, data se poate, se uita mereu sus §i razand la grupul nostru,<br />
al fo§tilor §i bunilor sai prieteni de pans ieri, trecea pe dinaintea noastra<br />
p<strong>ro</strong>vocator masurandu-ne din cap §i pans in picioare, avand aerul sa<br />
spuna: lata-va, inteleptilor, iata unde ati adus Cara fiindca nu m'ati<br />
ascultat, priviti acuma la mine, politica mea a triumfat §i eu, tradatorul,<br />
Va. aduc Basarabia!" Numai cand privirea lui se incruci§a cu aceea a lui<br />
103