Cuprins II. FENOMENE ONDULATORII ... - derivat
Cuprins II. FENOMENE ONDULATORII ... - derivat
Cuprins II. FENOMENE ONDULATORII ... - derivat
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Fizica I Eleonora Rodica Bena<br />
<strong>II</strong>.1.11 Difracţia undelor<br />
a) Principiul Huygens – Fresnel<br />
Presupunem o undă care se propagă într-un mediu<br />
neomogen. Neomogenităţile din mediu provoacă întreruperea<br />
parţială sau deformarea suprafeţei de undă; aceste fenomene<br />
au drept consecinţă abaterea de la propagarea rectilinie.<br />
Prin definiţie se numeşte difracţie orice abatere de la<br />
propagarea rectilinie a unei unde, datorită neomogenităţilor<br />
dintr-un mediu.<br />
În sens comun, prin difracţie se poate înţelege „ocolirea<br />
aparentă a obstacolelor de dimensiuni comparabile cu lungimea<br />
de undă”.<br />
Difracţia este însoţită de o redistribuire a intensităţii<br />
undei, astfel încât, intersectând fasciculul difractat cu un ecran,<br />
se obţine o figură de difracţie (maxime şi minime), al cărei<br />
aspect depinde atât de dimensiunile şi forma obstacolului, cât<br />
şi de caracteristicile undei (lungimea de undă sau forma<br />
suprafeţei de undă).<br />
Încă de la începutul studierii fenomenelor ondulatorii,<br />
Huygens a explicat mecanismul de propagare a undelor prin<br />
următorul principiu:<br />
„Orice punct din mediu la care ajunge oscilaţia la un<br />
moment dat devine sursă secundară de oscilaţii”. Cunoscând<br />
suprafaţa de undă la momentul t, se poate construi suprafaţa de<br />
undă la momentul t +τ ca „înfăşurătoarea” suprafeţelor de undă<br />
generate de sursele secundare de pe suprafaţa de undă de la<br />
momentul t (Fig <strong>II</strong>.18)<br />
91