Modalităţi de optimizare a formelor farmaceutice cu antiinflamatoare
Modalităţi de optimizare a formelor farmaceutice cu antiinflamatoare
Modalităţi de optimizare a formelor farmaceutice cu antiinflamatoare
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
complexării, soluţiile preparate au fost îngheţate şi liofilizate (Liofilizator Alpha 1-4, M.Christ.,<br />
Gefriertrocknungslangen GmbH, Germania), pentru a obţine complecşi solizi.<br />
Caracterizarea sistemelor soli<strong>de</strong> piroxicam-ciclo<strong>de</strong>xtrină s-a realizat prin:<br />
• Calorimetrie diferenţială (Differential Scanning Calorimatry, DSC);<br />
• Difractometria pulberii <strong>cu</strong> raze X (X-ray pow<strong>de</strong>r diffractometry, XRPD)<br />
• Spectrometria IR <strong>cu</strong> transformată Fourier (Fourier transform infrared spectroscopy, FTIR);<br />
• Spectrometria în IR apropiat (Near infrared spectroscopy, NIR);<br />
• Studii <strong>de</strong> dizolvare in vitro ale piroxicamului, ale ameste<strong>cu</strong>rilor fizice şi complecşilor uscaţi prin<br />
liofilizare;<br />
• Studii <strong>de</strong> permeabilitate a piroxicamului prin membrană celulozică din sistemele soli<strong>de</strong> preparate,<br />
folosind celula <strong>de</strong> difuziune Franz (Perure Gear, SUA).<br />
Prepararea gelurilor şi caracterizarea lor<br />
Gelurile au fost preparate prin dispersia HPMC (2% m/m) în apă caldă (80°C). Dispersiile au fost<br />
aerate până la răcire la temperatura camerei şi apoi s-a adăugat piroxicam sau PX-CD sub formă <strong>de</strong> complex.<br />
Concentraţia finală a piroxicamului în gel a fost <strong>de</strong> 1%. Gelurile preparate au fost stocate la 4°C următoarele<br />
24 <strong>de</strong> ore pentru umflarea completă a polimerului şi omogenizarea sistemului înainte <strong>de</strong> caracterizare.<br />
Pentru caracterizarea in vitro a gelurilor preparate s-au efectuat studii <strong>de</strong> permeabilitate şi măsurători<br />
reologice.<br />
Studii <strong>de</strong> permeabilitate. Permeabilitatea prin membrana celulozică a piroxicamului din gelurile preparate<br />
a fost investigată prin umplerea compartimentului donator al celulei <strong>de</strong> difuziune Franz, <strong>cu</strong> 2g <strong>de</strong> gel<br />
preparat. Toate celelalte condiţii experimentale au fost aceleaşi ca acelea <strong>de</strong>scrise pentru studiile <strong>de</strong> permeabilitate<br />
a sistemelor soli<strong>de</strong>.<br />
Măsurarea vâscozităţii. Vâscozitatea aparentă a gelurilor preparate au fost <strong>de</strong>terminată folosind un<br />
vâscozimetru Brookfield Rheostress DV-III+Reometer (Brookfield Engineering Laboratories, Anglia). Măsurătorile<br />
au fost efectuate <strong>de</strong> 3 ori la 25°C , folosind fusul SC4. Pentru a <strong>de</strong>termina influenţa stresului la forfecare,<br />
aplicat pe microstructura gelului, s-au efectuat măsurători la o viteză <strong>de</strong> rotaţie <strong>de</strong> 1 şi 10 rpm. În<br />
aceleaşi condiţii, s-a examinat vâscozitatea aparentă a gelului controlat (2% HPMC dispersie în apă).<br />
Rezultate şi dis<strong>cu</strong>ţii<br />
Studiile <strong>de</strong> solubilitate a fazelor, fă<strong>cu</strong>te pentru β-CD şi RAMEB, sugerează formarea unui complex <strong>de</strong><br />
incluziune PX-CD 1:1 stochiometric [208]. S-au preparat complecşi solizi echimolari piroxicam-CD, folosind<br />
liofilizarea. S-au obţinut date <strong>de</strong>spre formarea complecşilor preparaţi prin DSC, XRPD, FTIR şi NIR.<br />
Conţinutul în piroxicam din complecţii preparaţi a fost <strong>de</strong> 22,6 şi 19,9% pentru β-CD şi respectiv RAMEB.<br />
Au fost evi<strong>de</strong>nţiate comportamentul termic al piroxicamului, al mixturilor fizice piroxicam-ciclo<strong>de</strong>xtrină<br />
şi a complecşilor corespunzători <strong>de</strong> incluziune. Aşa <strong>cu</strong>m se arată în figura 22, piroxicamul prezintă<br />
un peak caracteristic <strong>de</strong> fuziune endotermică la 200,8°C şi ∆H <strong>de</strong> 108 J/g, corespunzător punctului <strong>de</strong> topire<br />
al piroxicamului şi indicând faptul că medicamentul este sub formă <strong>cu</strong>bică <strong>de</strong> cristal polimorf. Mai mult,<br />
β-CD şi RAMEB prezintă comportamente endotermice în domeniul 30-95°C care se raportează la ieşirea<br />
apei absorbite şi la efecte mici endo- sau exo- la 210-325°C, datorită <strong>de</strong>gradării termice.<br />
Termogramele DSC ale ameste<strong>cu</strong>rilor fizice pentru piroxicam şi β-CD arată existenţa peak-ului<br />
endotermic pentru piroxicam, indicând absenţa interacţiei dintre β-CD şi piroxicam.<br />
Peak-ul piroxicamului în ameste<strong>cu</strong>l fizic <strong>cu</strong> RAMEB este redus, indicând o interacţie mai intensă a<br />
acestuia <strong>cu</strong> RAMEB [209-210].<br />
Termogramele DSC ale complecşilor liofilizaţă prezintă dispariţia peak-ului endotermic al piroxicamului<br />
la 200,8°C. Aceasta poate fi atribuită formării unei dispersii soli<strong>de</strong>, amorfe, unei încapsulări mole<strong>cu</strong>lare<br />
a medicamentului în cavitatea CDs sau ambelor. Ori<strong>cu</strong>m, fără echivoc, aceste fenomene sunt indicatoare<br />
ale unei puternice interacţii între piroxicam, β-CD şi RAMEB în stare solidă.<br />
- 37 -