Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
HIONII<br />
O relatare amănunŃită a discuŃiei dintre Grigorie cel cu limbă de aur <strong>şi</strong> Hioni (care erau nişte Evrei<br />
convertiŃi la islam) a fost scrisă de doctorul Taronitis. ChemaŃi fiind de emir, Hionii s’au înfăŃişat, dar<br />
s’au apropiat de doctorul Taronitis <strong>şi</strong> l-au întrebat dacă nu ar putea opri discuŃia, căci se temeau să<br />
vorbească în faŃa emirului. Neizbutind să obŃină aceasta, ei l-au întrebat pe <strong>sf</strong>ânt <strong>şi</strong> pe ceilalŃi Turci aflaŃi<br />
de faŃă dacă n’ar putea să ocolească discuŃia; iar dacă nu era cu putinŃă, măcar să nu se Ńină în faŃa<br />
emirului. Această cerere le-a fost împlinită. Totu<strong>şi</strong> emirul i-a pus pe oamenii săi de încredere să fie întâistătători<br />
la discuŃie în lipsa lui.<br />
Hionii, în chip nechibzuit, au început cu aceste cuvinte: „Noi am auzit de Cele Zece Porunci pe care<br />
Moisì 321 le-a adus de pe munte scrise pe table de piatră. Dându-ne seama că aceste porunci sânt Ńinute <strong>şi</strong><br />
de Turci, ne-am lepădat înŃelepciunea de mai nainte <strong>şi</strong> ne-am dus la ei, îmbrăŃişând islamul”.<br />
Atunci cel ce conducea discuŃia s’a adresat Arhiepiscopului, spunându-i să-<strong>şi</strong> rostească apologia, dar<br />
el a spus că nu era vremea potrivită. În smerenia sa, Grigorie a întrebat cine este el, cel mai mic dintre<br />
toŃi, ca să vorbească despre măreŃia <strong>şi</strong> înălŃimea Bisericii lui Hristos. Apoi a spus că judecătorii de faŃă<br />
aveau prejudecăŃi în acest proces <strong>şi</strong> că nu li se cuvine să-<strong>şi</strong> pună înainte împotrivirea faŃă cu Scripturile<br />
dumnezeieşte insuflate <strong>şi</strong> cu cărŃile Prorocilor. Apoi la urmă a spus: „Eu sânt un om aflat în robie; <strong>şi</strong> ştiu<br />
că după vinderea Domnului <strong>şi</strong> Dumnezeului nostru, când a fost prins de către Romani, El nu a răspuns<br />
nimic la întrebările lor (cf. Mt. 27:12-14; Mc. 14:60, 15:4; Lc. 23:9). Însă înŃeleg că Dumnezeu l-a mişcat<br />
pe marele emir să afle mai multe despre Ortodoxie. Cel ce stăpâneşte peste mai mulŃi oameni trebuie să<br />
afla credinŃa fieştecăruia cu amănunŃime. Pentru aceea mă rog ‘ca să se dea mie cuvânt întru deschiderea<br />
gurii mele, cu îndrăzneală a arăta taina Evangheliei’ (Ef. 6, 19). Nu fac această apologie din pricina<br />
Hionilor, căci ei, precum am auzit <strong>şi</strong> mai nainte, <strong>şi</strong> acum, par a fi Evrei, <strong>şi</strong> nu Turci. Deci nu voiu porni a<br />
sta de vorbă cu Evreii. Deci taina CredinŃei este precum urmează”. 322<br />
Logos <strong>şi</strong> ÎnŃelepciune, naşterea din vecie<br />
„Numai Dumnezeu, Carele pururea este mai nainte de veacuri, este fără început, fără <strong>sf</strong>âr<strong>şi</strong>t, pururea<br />
fiitor (Ps. 89, 2), neschimbător, nedespărŃit, fără amestecare <strong>şi</strong> fără de <strong>sf</strong>âr<strong>şi</strong>t. 323 Tot ce este zidit este<br />
pieritor <strong>şi</strong> schimbător. Dumnezeu, singurul fără început, nu este nici fără Cuvânt/Logos, nici fără<br />
ÎnŃelepciune (Sof…a). Cuvântul lui Dumnezeu este <strong>şi</strong> ÎnŃelepciunea lui Dumnezeu (1 Cor. 1, 24), fiindcă<br />
ÎnŃelepciunea este Cuvântul/Logosul <strong>şi</strong> fără Cuvânt nu este ÎnŃelepciune (1 Cor. 1, 30). Deci a zice că ar fi<br />
fost vreodată o vreme când Dumnezeu a existat fără Cuvânt/Logos (In. 1, 1) <strong>şi</strong> fără ÎnŃelepciune, este necinstitor<br />
<strong>şi</strong> cu neputinŃă; căci Cuvântul lui Dumnezeu este <strong>şi</strong> el fără început, iar ÎnŃelepciunea nu se poate<br />
despărŃi vreodată de El”. 324<br />
321<br />
Figura lui Moisì este pusă într’o lumină bună încă din cele mai timpurii pagini ale Coranului, cu cele două aspecte, de<br />
primitor al descoperirii <strong>şi</strong> conducător al poporului său, Evreii. Moisì este văzut ca o preînchipuire a lui Mahommed, noul Moisì<br />
al Arabilor (Jomier, p. 10). Totu<strong>şi</strong> Coranul îi învinuieşte pe Iudei de înşelăciune, mândrie <strong>şi</strong> învârtoşare a inimii. Iudeii sânt<br />
descri<strong>şi</strong> ca fiind blestemaŃi pentru necredinŃa lor (Coran 2:88); ei (Iudeii) pizmuiau faptul că Allah se va dezvălui El Însu<strong>şi</strong> „cui<br />
va voi El” (90). NecredinŃa lor este văzută ca o răzvrătire împotriva lui Allah, lucru pentru care vor fi supu<strong>şi</strong> judecăŃii în lumea<br />
aceasta <strong>şi</strong> în cealaltă (vezi Coran 2:98, 10, 27, 39, 79, 81 <strong>şi</strong> 85). (Cf. Nomikos Michael Vaporis, recenzie la „Iudei, creştini <strong>şi</strong><br />
musulmani potrivit Coranului”, de Abdulaziz A. Sachedina, în Orthodox Christians and Muslims, Holy Cross Orthodox Press,<br />
Brookline, MA, 1986, pp. 115-116.) Văzut în perspectiva problemei politice actuale, islamul, prin Coran, îndreptăŃeşte forŃa,<br />
căci citim: „LuptaŃi-vă pentru calea lui Dumnezeu (Allah) împotriva celor ce voiesc să se lupte cu voi, dar nu începeŃi voi cu<br />
nedreptatea, căci Dumnezeu nu iubeşte pe cei nedrepŃi” (Coran 2:186, op. cit., p. 66); <strong>şi</strong> „OmorâŃi-i oriunde îi găsiŃi, <strong>şi</strong> goniŃi-i<br />
de acolo de unde v’au gonit pe voi, căci ispita este mai rea decât omorul” (Coran 2:187, op. cit., p. 66). Deci musulmanilor li se<br />
spune să se apere în faŃa necredinŃei agresive (ibid., p. 119).<br />
322<br />
Patriarhul Filothei Kokkinos, ViaŃa lui Grigorie Palama, op. cit., p. 379.<br />
323<br />
CredinŃa musulmană despre Allah spune că „nu este Dumnezeu afară de El, cel Viu, cel Veşnic” (Coran 2:256, op. cit., p.<br />
75).<br />
324<br />
Patriarhul Filothei Kokkinos, ViaŃa lui Grigorie Palama, op. cit., p. 379.<br />
98