Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
În Septembrie 1351 Sf. Grigorie dorea să se reîntoarcă la Thessalonic. Întrucât se îmbarcaseră în<br />
anotimpul când nu se naviga (Septembrie-Octombrie), au avut parte de o mare învolburată. SituaŃia s’a<br />
înrăutăŃit, făcând pe călători <strong>şi</strong> pe corăbieri să cadă în deznădejde. ToŃi au început să-<strong>şi</strong> ceartă iertare unii<br />
de la alŃii, aşa cum se cuvine să facă nişte oameni pe care îi aşteaptă moartea. Sfântul ierarh a încercat să-i<br />
îmbărbăteze cu cele mai bune nădejdi. Apoi i-a învăŃat pe toŃi să aducă rugăciune lui Dumnezeu. Ca un<br />
adevărat înainte-stătător către Dumnezeu, <strong>sf</strong>ântul <strong>şi</strong>-a vărsat rugăciunea sa <strong>şi</strong> – o, minune! – marea furtună<br />
a încetat <strong>şi</strong> toŃi s’au izbăvit.<br />
De<strong>şi</strong> furtuna s’a potolit, necazurile ce-l aşteptau pe <strong>sf</strong>ânt nu încetaseră. Apropiindu-se de limanul<br />
cetăŃii cu mare bucurie, corabia <strong>şi</strong> toŃi cei din ea au fost opriŃi să intre, din porunca Împăratului Ioan al Vlea<br />
care ocârmuia atunci cetatea.<br />
Pe atunci Împăratul trăia în Thessalonic, sub ocrotirea sevastocratorului Andronic Arsen, bunicul<br />
soŃiei sale Elena <strong>şi</strong> socrul lui Ioan al VI-lea Cantacuzino. Tânărul împărat s’a folosit de lipsa lui Arsen ca<br />
să scape de sub supravegherea sub care trăise până atunci. Pentru aceasta el a negociat cu łarul Sârb<br />
Ştefan Duşan, în nădejdea de a câştiga ajutor împotriva lui Cantacuzino. Iată de ce sosirea<br />
Arhiepiscopului Grigorie, cunoscut pentru credincio<strong>şi</strong>a sa faŃă de Împăratul Cantacuzino, nu era defel<br />
binevenită pentru negocierile ce se de<strong>sf</strong>ăşurau.<br />
ÎNAPOIEREA LA SFÂNTUL MUNTE<br />
În această încurcătură, Sf. Grigorie a hotărât să se retragă în iubitul său Athos. Unii din apropiaŃii săi<br />
au căzut în mâhniciune pentru cele întâmplate, dar el i-a îmbărbătat <strong>şi</strong> i-a <strong>sf</strong>ătuit să dea slavă <strong>şi</strong> mulŃumită<br />
lui Dumnezeu. Căci dacă voiau să fie PărinŃi <strong>şi</strong> povăŃuitori duhovniceşti pentru ÎmpărăŃia cea de Sus,<br />
atunci trebuiau să se aştepte a fi prigoniŃi <strong>şi</strong> lepădaŃi în viaŃa de aici ca nişte nelegiuiŃi <strong>şi</strong> duşmani. Cu<br />
adevărat, mulŃi <strong>sf</strong>inŃi au primit cinstire la moarte din pricina celor care i-au lepădat. Pilda <strong>şi</strong> felul vieŃuirii<br />
lui Grigorie era cu adevărat o insuflare pentru ei. El avea un cuget mare <strong>şi</strong> gânduri înalte, ca <strong>şi</strong> un suflet<br />
care nu se tulbura în necazuri.<br />
Domnul însă a pus capăt acestei ispite. Precum scrie dumnezeiescul Pavel: „Ispită pre voi nu v’a<br />
ajuns, fără numai omenească; iar credincios este Dumnezeu, carele nu va lăsa pre voi să vă ispitiŃi mai<br />
mult decât puteŃi, ci împreună cu ispita va face <strong>şi</strong> <strong>sf</strong>âr<strong>şi</strong>tul, ca să o puteŃi suferi” (1 Cor. 10, 13). După trei<br />
luni, Împărăteasa-Mamă Anna, venind de la Constantinopol, a întrerupt toate încercările de înŃelegere cu<br />
Sârbii <strong>şi</strong> l-a înduplecat pe fiul ei să nu pornească pe calea răzvrătirii care putea duce la un alt război civil.<br />
Apoi, împreună cu fiul ei, l-a poftit pe <strong>sf</strong>ântul ierarh în Biserica <strong>şi</strong> cetatea sa. Astfel Sf. Grigorie a intrat în<br />
cetate în luna Decembrie, 1351. Apoi Împăratul Ioan <strong>şi</strong> mama sa Anna au rămas să trăiască în cetate.<br />
MĂNĂSTIREA SF. THEODORA<br />
În cetate se afla o mare mănăstire numită Vasiliko sau Sf. Theodora, care avea multe călugăriŃe. În<br />
această mănăstire era o maică Iliodora care ducea o viaŃă evlavioasă, în bună rânduială. Odată ea a avut<br />
parte de dureri <strong>sf</strong>â<strong>şi</strong>etoare în partea stângă a capului, vreme de patruzeci de zile. La <strong>sf</strong>âr<strong>şi</strong>tul celei de-a<br />
patruzecea zi durerea a pierit, dar ea a rămas oarbă de un ochi. În toată această vreme ea se dusese la<br />
doctori, dar leacul bolii ei era peste putinŃa lor de cunoaştere.<br />
La Mănăstirea Sf. Theodora se prăznuia totdeauna cu strălucire Naşterea Maicii Domnului. În acel<br />
an însă avea să slujească la mănăstire <strong>sf</strong>ântul ierarh Grigorie. Când Maica Iliodora a auzit aceasta, ochii i<br />
s’au umplut de lacrimi. Ea a dat mulŃumită lui Dumnezeu că i-a dat să audă cuvintele unui asemenea<br />
învăŃător.<br />
În ajunul praznicului Iliodora avea mari nădejdi pentru tămăduirea sa. În dimineaŃa următoare, după<br />
dumnezeiasca Liturghie, s’a întâmplat ca ierarhul să se afle alături de ea. Fără ca Arhiepiscopul să o vadă,<br />
pe ascuns, ea a pus omoforul lui pe ochiul ei orb, la fel ca femeia cu scurgere de sânge care a venit<br />
dinapoia lui Iisus <strong>şi</strong> s’a atins de poala veşmintelor Lui (Mt. 9, 20-21; Mc. 5, 27-28; Lc. 8, 43). La fel ca<br />
femeia aceea, Iliodora gândea întru sine: „De aş putea doar să-i ating veşmintele, mă voi face bine”.<br />
Totu<strong>şi</strong> vindecarea ochiului nu a avut loc de îndată.<br />
92