Învinuirile În scurt spus, la prima întrunire antipalamiŃii au atacat adăugirea la Mărturisirea de CredinŃă cerută episcopilor înainte de <strong>sf</strong>inŃire. Ei socoteau că ea cuprinde unele expresii ale lui Palama. Potrivnicii lui Palama erau Mitropolitul Matthei al Efesului, Iosif al Ganului <strong>şi</strong> Arsenie al Tirului (trimisul Patriarhului Ignatie al Antiohiei <strong>şi</strong> prieten cu Kaleka). Tot în această tabără erau Nichifor Grigora (adevărata căpetenie), Theodor Dexios, Ierom. Athanasie, Monahul Ignatie <strong>şi</strong> Theodor Atouemis. În ViaŃa <strong>sf</strong>ântului, aceşti potrivnici sânt numiŃi „Hanaanei, Hetei <strong>şi</strong> Amorei ce nu erau vrednici a fi părta<strong>şi</strong> cu Israil. Iar potrivnicii de acum, precum GavaoniŃii cei din vechime, prin înşelăciune <strong>şi</strong> prefăcătorie s’au apărat, ca să nu fie nimiciŃi precum vecinii lor” (cf. Iisus Navi cap. 9). La întâia întrunire Nichifor Grigora l-a învinuit pe Palama <strong>şi</strong> pe isihaştii săi de iconoclasm, adică arderea icoanelor. Această învinuire ridicolă era cu totul neîntemeiată, căci din pruncia sa <strong>şi</strong> în tot răstimpul chemării sale monahale Grigorie a cinstit mult icoanele, mai ales pe cele ale Maicii Domnului. S’a purtat totu<strong>şi</strong> o lungă discuŃie theologică privitoare la Actele celui de-al Şaselea Sinod Ecumenic, căci, spunea Palama, theologia lui era doar o dezvoltare a hotărârilor Sinodului al Şaselea despre cele două lucrări sau voinŃe ale lui Hristos. Se mai ştie că Nichifor Grigora dispreŃuia pe călugării contemplativi <strong>şi</strong> i-a descris în chip urâcios, zicând: „Aceştia mănâncă mai mult decât porcii, beau mai mult decât elefanŃii, iar când se trezesc din amorŃeală <strong>şi</strong> î<strong>şi</strong> vin în simŃiri, zic că au pătruns cele mai adânci taine <strong>şi</strong> că au darul prorociei”. 299 EsenŃa dumnezeiască <strong>şi</strong> energiile La a doua întrunire, două zile mai târziu (30 Mai, 1351), antipalamiŃii au afirmat că cuvintele „Dumnezeu” <strong>şi</strong> „Dumnezeire” se pot da numai esenŃei dumnezeieşti, nu dumnezeieştii lucrări. Totu<strong>şi</strong> în actele Sinodului citim: „Dumnezeiasca esenŃă, aşa cum este ea în sine, rămâne nenumită cu vreun nume oarecare... Numele dumnezeirii descrie nu esenŃa, ci lucrarea văzută”. 300 Actele Sinodului mai spun următoarele despre acest subiect: „Noi înŃelegem această [lucrare/energie] nu ca fiind în afara esenŃei lui Dumnezeu, ci ca o mişcare substanŃială <strong>şi</strong> esenŃială a lui Dumnezeu. Noi spunem că ea purcede <strong>şi</strong> curge din Dumnezeiasca FiinŃare ca din izvorul ei co-esenŃial, negăsindu-se niciodată fără ea, ci împreună-fiinŃând cu dânsa. Ea nu se poate despărŃi de dumnezeiasca esenŃă nici prin timp, nici prin vreo depărtare de timp <strong>şi</strong> loc, ci purcede din ea <strong>şi</strong> împreună-fiinŃează veşnic cu ea afară de timp în veşnicie”. 301 Acela<strong>şi</strong> document zice: „Aşa cum mărturisim dumnezeiasca unime fiinŃială nu numai după nedespărŃire, ci în alte chipuri, precum de-obşte-zidirea <strong>şi</strong> neputinŃa de a fi grăită, tot aşa ne-am învăŃat a socoti ca vrednică de Dumnezeu acea felurime <strong>şi</strong> osebire [între energie <strong>şi</strong> lucrare] fără a rupe [unimea] în despărŃire aievea sau a cugeta vreo nefirească deosebire sau fiinŃială înstrăinare ori despărŃire între ele [adică între esenŃă/fiinŃă <strong>şi</strong> lucrare/energie]. Ferească Dumnezeu! Dar primim acea deosebire ce poate exista între ceea ce pricinuieşte <strong>şi</strong> ceea ce este pricinuit fiinŃial... deosebind printr’o socotinŃă în chip vrednic de Dumnezeu ceea ce este, prin esenŃa sa, unit <strong>şi</strong> de nedespărŃit”. 302 Sinodul explică în ce chip trebuie să înŃelegem unitatea <strong>şi</strong> deosebirea în ce priveşte esenŃa/fiinŃa lui Dumnezeu <strong>şi</strong> energia sa fiinŃială. Hotărârea afirmă: „Unimea trebuie înŃeleasă ca ceea ce este unit <strong>şi</strong> de nedespărŃit, pe când deosebirea, ca aceea dintre pricină <strong>şi</strong> ceea ce purcede din pricina însă<strong>şi</strong>. Însă nici unimea nu nimiceşte deosebirea, nici deosebirea nu contrazice cu totul unimea, fiindcă nici una nu se vatămă de către cealaltă”. 303 Întrunirile Sinodului au discutat în continuare despre esenŃă <strong>şi</strong> energie/lucrare, formulând învăŃătura lui Grigorie Palama în acest fel: „Dumnezeiasca esenŃă <strong>şi</strong> dumnezeiasca energie/lucrare se deosebesc una 299 Payne, op. cit, p. 291. 300 PG 151, 730 BC. 301 PG 151, 736D. 302 PG 151, 737 BC. 303 PG 151, 738AB. 88
de cealaltă prin aceea că dumnezeiasca energie este împărtă<strong>şi</strong>bilă <strong>şi</strong> se împarte fără împărŃire, <strong>şi</strong> se poate numi <strong>şi</strong> cuprinde oarecum, de<strong>şi</strong> nedeslu<strong>şi</strong>t, din urmările ei (adică din făpturi). Însă esenŃa este de neîmpărtă<strong>şi</strong>t, de nedespărŃit <strong>şi</strong> de nenumit, căci covârşeşte cu totul orice numire <strong>şi</strong> pricepere”. 304 304 PG 151, 739D. 89
- Page 1 and 2:
S T Â L P I I O R T O D O X I E I
- Page 3 and 4:
TROPARUL SFÂNTULUI GRIGORIE Glas 8
- Page 5 and 6:
nu aveau nici un dar vrednic de Sta
- Page 7 and 8:
să părăsească lumea şi slava e
- Page 9 and 10:
BOGOMILII La jumătatea drumului î
- Page 11 and 12:
VIAłA LA MUNTELE ATHOS După ce au
- Page 13 and 14:
ARĂTAREA SFÂNTULUI IOAN EVANGHELI
- Page 15 and 16:
LA SCHITUL GLOSSIA Apoi Sf. Grigori
- Page 17 and 18:
VIAłA LA THESSALONIC Sf. Grigorie
- Page 19 and 20:
DETRONAREA ÎMPĂRATULUI Împotriva
- Page 21 and 22:
SIHĂSTRIA SF. SAVVA Cinci ani paş
- Page 23 and 24:
AKINDIN LA ATHOS Pe când Sf. Grigo
- Page 25 and 26:
MONAHUL EVDOKIM La Esfigmenou trăi
- Page 27 and 28:
aŃiunea are puterea de a ne spune
- Page 29 and 30:
Epistolele către Akindin În Epist
- Page 31 and 32:
VARLAAM ÎI ATACĂ PE ISIHAŞTI Dâ
- Page 33 and 34:
părŃi din vestitele sale Triade 5
- Page 35 and 36:
Întâia Triadă, Cartea a Doua În
- Page 37 and 38: Când Varlaam a citit primele trei
- Page 39 and 40: aceasta învaŃă, lucrează şi do
- Page 41 and 42: Sfântul încheie apoi, zicând:
- Page 43 and 44: date şi arătate mai nainte celor
- Page 45 and 46: PRAZNICUL SFÂNTULUI ANTONIE CEL MA
- Page 47 and 48: o va avea cu Sine”. 120 Căci în
- Page 49 and 50: „după legea harului, Domnul Îns
- Page 51 and 52: străbătuse întregul oraş osând
- Page 53 and 54: „APĂRAREA” SFÂNTULUI Curând
- Page 55 and 56: TULBURĂRI POLITICE Sfântul Grigor
- Page 57 and 58: plecau. Sf. Grigorie s’a retras
- Page 59 and 60: Igumenul Lazăr s’a întors la m
- Page 61 and 62: FAPTELE LUI AKINDIN După ce, în A
- Page 63 and 64: omul se împărtăşeşte de firea
- Page 65 and 66: precum spune Sf. Pavel”. 201 La S
- Page 67 and 68: Al şaptelea antirrhetic În al şa
- Page 69 and 70: SCRIERILE DIN ÎNCHISOARE O altă s
- Page 71 and 72: EXCOMUNICAREA SFÂNTULUI La sfârş
- Page 73 and 74: privinŃa politicii. Deci Patriarhu
- Page 75 and 76: Astfel s’au alcătuit două taber
- Page 77 and 78: Dumnezeu. Ei se refereau la lucrare
- Page 79 and 80: PRAZNICUL NAŞTERII MAICII DOMNULUI
- Page 81 and 82: El ... şi ca îngerii lui Dumnezeu
- Page 83 and 84: (energie)”. 288 Dacă energia dum
- Page 85 and 86: ÎNCERCĂRI DE A INTRA ÎN THESSALO
- Page 87: ale Arhiepiscopului şi de a primi
- Page 91 and 92: CELĂLALT SINOD La câteva zile dup
- Page 93 and 94: În seara aceea, în chilie, ea a v
- Page 95 and 96: ÎN ROBIE La dispoziŃia ierarhului
- Page 97 and 98: spuneŃi că s’a născut din Feci
- Page 99 and 100: „Însă Cuvântul/Logosul nu se a
- Page 101 and 102: pretutindenea, atât aici jos cât
- Page 103 and 104: perdea erau chip al celor cereşti;
- Page 105 and 106: ăspuns: „Nici unul dintre noi nu
- Page 107 and 108: veselitor şi a zis cu zâmbire:
- Page 109 and 110: RĂSCUMPĂRAT DE CĂTRE SÂRBI Tân
- Page 111 and 112: cerut tămăduire de la ierarh. El
- Page 113 and 114: ÎNDATORIRILE PĂSTOREŞTI ALE SFÂ
- Page 115 and 116: ÎNCERCĂRI DE UNIRE CU BISERICA RO
- Page 117 and 118: CELE DIN URMĂ SCRIERI ALE SFÂNTUL
- Page 119 and 120: Pe lângă 14 Noiembrie, sfântul a
- Page 121 and 122: CÂTEVA MINUNI ALE SFÂNTULUI GRIGO
- Page 123 and 124: este pricina acestei zarve, tulbur
- Page 125 and 126: mergând călare prin toată cetate
- Page 127 and 128: Când Sf. Grigorie a devenit Arhiep
- Page 129 and 130: Nu trebuie să credem că sfântul
- Page 131 and 132: frecat la ochi, s’a trezit şi s
- Page 133 and 134: 133
- Page 135 and 136: 135
- Page 137: DistribuŃie: S.C. EgumeniŃa S.R.L