Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
INSULA LIMNOS<br />
Apoi o hotărâre a Sinodului l-a făcut să plece în misiune în ostrovul Limnos din Marea Egee, între<br />
Dardanelle <strong>şi</strong> Muntele Athos, cu nădejdea că propovăduirea sa va înmuia obiceiurile barbare ale<br />
locuitorilor. Putem însă bănui că misiunea avea legătură <strong>şi</strong> cu dorinŃa stăpânirii de a pune capăt <strong>sf</strong>idării<br />
ultimelor insule ce se împotriveau lui Cantacuzino.<br />
Pe când <strong>sf</strong>ântul se afla pe insulă, o mare nenorocire a căzut peste împărăŃie, atunci când a venit<br />
ciuma. Ciuma a decimat capitala <strong>şi</strong> apoi s’a răspândit în toată Europa. O cronică apuseană povesteşte că<br />
opt din nouă locuitori ai capitalei au pierit. Oricum, numărul victimelor era nemaipomenit de mare.<br />
Când ciuma a lovit <strong>şi</strong> Limnosul, <strong>sf</strong>ântul a făcut o procesiune cu toŃi oamenii, ca să-l roage pe<br />
Dumnezeu să oprească ravagiile morŃii. Sfântul, fără şovăire, a cutezat să cerceteze acele Ńinuturi unde<br />
molima era în putere, pe care mulŃi se temeau să le străbată. După rugi <strong>şi</strong> rugăciuni fierbinŃi, a doua zi<br />
molima s’a oprit. Iată dar că Domnul plineşte voia celor ce Îl cinstesc pe El, căci „Aproape este Domnul<br />
de toŃi cei ce cheamă pe el, de toŃi cei ce cheamă pe El întru adevăr” (Ps. 144, 19).<br />
Acele vremuri în BizanŃ erau foarte întunecate. Anii de război civil nimiciseră puterea navală<br />
bizantină. Stăpânirea împărăŃiei se mărginea la Thracia <strong>şi</strong> insulele din nordul Egeii, la Thessalonic <strong>şi</strong> la<br />
câteva teritorii în Peloponnes. Pierderile teritoriale au adus o incalculabilă decădere economico-financiară<br />
statului. PopulaŃia nu-<strong>şi</strong> putea plăti birurile, căci lucrarea pământului în Thracia încetase în vremea<br />
războiului civil. ComerŃul bizantin se prăbu<strong>şi</strong>se <strong>şi</strong> alt mijloc pentru echilibrarea bugetului nu mai exista.<br />
Pe atunci Ştefan Duşan încheiase cucerirea Albaniei, Epirului <strong>şi</strong> Thessaliei. Acum teritoriul domnitorului<br />
Sârb se întindea de la Dunăre la Golful Corinth <strong>şi</strong> de la Adriatica la Ńărmul Mării Egee.<br />
Chiar palatul împărătesc nu mai era scena măreŃiei <strong>şi</strong> strălucirii, iar pocalurile nu mai erau de aur<br />
sau argint, ci fuseseră înlocuite cu unele de plumb sau ceramică. Sub Cantacuzino, masa împărătească<br />
primea doar o zecime din cât avea în mod obişnuit.<br />
OCUPAREA THESSALONICULUI<br />
La începutul lui 1350 Cantacuzino a ocupat Thessalonicul, de<strong>şi</strong> Ştefan Duşan stăpânea aproape<br />
întreaga Macedonie iar Sârbii încă înaintau. Cantacuzino a intrat în cetate <strong>şi</strong> a izbutit să ocupe câteva<br />
târguri, dat cetăŃile au căzut din nou în mâna lui Duşan.<br />
În Decembrie 1350, Thessalonicenii au trimis câŃiva reprezentanŃi ai clerului <strong>şi</strong> pe marii dregători ai<br />
cetăŃii ca să-l poftească pe Arhiepiscopul lor în scaun. Deci Arhiepiscopul Grigorie a părăsit Limnosul,<br />
spre mâhnirea <strong>şi</strong> jalea locuitorilor insulei care primiseră minunile <strong>şi</strong> dumnezeieştile lui învăŃături.<br />
La intrarea în Thessalonic oamenii l-au primit pe ierarhul lor cu nespusă bucurie. Sfântul a fost<br />
înveşmântat cu veşminte noi. Rânduiala tradiŃională a înscăunării cuprindea <strong>şi</strong> o rugăciune a noului<br />
Arhiepiscop Grigorie în faŃa porŃilor cetăŃii. Însă <strong>sf</strong>ântul a ales o rugăciune de pocăinŃă <strong>şi</strong> a zis: „Am<br />
încetat să ne mai cunoaştem unii pe alŃii; ne-am întors la starea de dinainte de a ne fi adus Tu la Un<br />
Dumnezeu, O CredinŃă <strong>şi</strong> Un Botez, <strong>şi</strong> la o singură Împărtă<strong>şi</strong>re”. Apoi s’a rugat pentru pace <strong>şi</strong> bună<br />
înŃelegere în cetate.<br />
Însă în loc de a cânta obişnuitele cântări de laudă, unul dintre cântăreŃi, insuflat de Dumnezeu, a<br />
început să cânte Cântările Învierii, stârnindu-i <strong>şi</strong> pe alŃii să cânte cu glas mare. „Ziua Învierii, popoare, <strong>şi</strong><br />
să ne luminăm cu prăznuirea...”, <strong>şi</strong> celelalte. Oamenii credeau cu adevărat că au înaintea ochilor un<br />
adevărat ucenic al lui Hristos care urmase Aceluia prin suferinŃele sale. Slobozirea lui Grigorie din<br />
temniŃă <strong>şi</strong> surghiunul său erau ca ie<strong>şi</strong>rea lui Hristos din adâncurile iadului. CântăreŃii au continuat<br />
Canonul Învierii, zicând: „Să ne curăŃim simŃirile <strong>şi</strong> să vedem pe Hristos” <strong>şi</strong> „VeniŃi să bem băutură nouă<br />
... din Izvorul nestricăciunii izvorând din mormântul lui Hristos”. Ca Biserică abia slobozită, ei cântau:<br />
„Luminează-te, luminează-te Noule Ierusalime, că slava Domnului peste tine a răsărit...” Uimitor este că<br />
nimeni nu ştia care cântăreŃ începuse cântările. Până la urmă <strong>şi</strong>-au dat seama că era o insuflare venită de<br />
Sus.<br />
La trei zile după intrarea triumfală a <strong>sf</strong>ântului s’a făcut o măreaŃă procesiune cu <strong>sf</strong>intele icoane. Au<br />
stat de faŃă oameni de toate vârstele <strong>şi</strong> din toate cinurile, dornici a auzi de Dumnezeu insuflatele cuvinte<br />
86