Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Băiatul a ajuns sub tutela blândului <strong>şi</strong> credinciosului împărat Andronic al II-lea, cunoscut ca<br />
ocrotitor al scriitorilor <strong>şi</strong> învăŃaŃilor. El supraveghea educaŃia celor cinci copii ai fam<strong>ilie</strong>i Palama. De fapt<br />
Împăratul îl îndrăgea în taină pe orfanul Grigorie, interesându-se de el cu părintească dragoste <strong>şi</strong><br />
îngrijindu-se cu osârdie de învăŃătura lui. ToŃi lăudau darurile, bunăcuviinŃa <strong>şi</strong> purtarea aleasă a lui<br />
Grigorie, care era bucuria inimii Împăratului. Sub supravegherea sa, de la unsprezece la paisprezece ani<br />
Grigorie a dobândit o mare iscusinŃă în gramatică <strong>şi</strong> retorică. Era chiar admirat de către cei mai iscusiŃi<br />
dascăli <strong>şi</strong> ritori ai vremii. El a învăŃat la Universitatea Împărătească fizica, logica <strong>şi</strong> toate ştiinŃele lui<br />
Aristotel. Cel mai de seamă dascăl al său a fost vestitul Theodor Metohitis. Însă Grigorie socotea că<br />
învăŃătura lumească era doar o pregătire folositoare pentru „adevărata filosofie a creştinismului” .<br />
Grigorie credea că nu este de folos să-<strong>şi</strong> piardă prea multă vreme cu învăŃătura lumească.<br />
În controversele religioase de mai târziu Palama avea să fie potrivnicul lui Varlaam din Calabria <strong>şi</strong><br />
al istoricului bizantin Nichifor Grigora, care se îndoia de adâncimea învăŃăturii sale. Varlaam voia să facă<br />
să se creadă că Grigorie era „un om neştiutor, fără învăŃătură”. 3 Nichifor Grigora avea să-l socotească pe<br />
<strong>sf</strong>ântul bărbat drept un analfabet, reproşându-i că lăsase învăŃătura înainte de a împlini cincisprezece ani. 4<br />
Respingând afirmaŃia celui din urmă, Palama pomeneşte o întâmplare ce a avut loc pe când avea<br />
şaptesprezece ani, de<strong>şi</strong> <strong>sf</strong>ântul vorbeşte despre sine la persoana a treia: „Cerându-i-se odată de marele<br />
Împărat Andronic, înaintaşul ÎmpăraŃilor, să vorbească despre logica lui Aristotel, Palama, care avea<br />
şaptesprezece ani pe atunci, a arătat o asemenea înŃelegere a filosofiei, încât toŃi înŃelepŃii bărbaŃi aflaŃi de<br />
faŃă împreună cu Împăratul s’au minunat. Marele Logofăt 5 Theodor Metohitis, un om înŃelept, cu<br />
cunoştinŃe universale, i-a spus Împăratului: ‘Dacă Aristotel însu<strong>şi</strong> ar fi fost aici de faŃă, l-ar fi lăudat <strong>şi</strong> el’.<br />
Apoi a adăugat că Grigorie are ‘duhul <strong>şi</strong> înzestrarea pe care trebuie să le aibă oricine doreşte a pricepe<br />
Logica lui Aristotel’”. 6<br />
După cât se pare, Grigorie nu a făcut mai mult decât studiile primare <strong>şi</strong> generale (trivium <strong>şi</strong><br />
quadrivium) pe care fiece bărbat cultivat, fie mirean sau cleric, le urma la şcoală. Între acestea nu se<br />
număra studierea lui Platon. Ajuns aproape de vârsta bărbăŃiei, adică la şaptesprezece ani, Grigorie <strong>şi</strong>-a<br />
sporit înzestrările fireşti pe cât a fost cu putinŃă. De<strong>şi</strong> atrăsese atenŃia lui Theodor Metohitis, căpetenia<br />
netăgăduită a umaniştilor bizantini ai veacului al 14-lea, <strong>sf</strong>ântul tânăr dorea să se lepede de filosofia<br />
lumească. Mai târziu Sf. Grigorie avea să scrie că „s’a lepădat de scriitoriceasca căutare <strong>şi</strong> dorinŃă”. 7 De<strong>şi</strong><br />
î<strong>şi</strong> întrerupsese studiile destul de devreme, ele avea să-<strong>şi</strong> pună pecetea asupra viitoarelor sale scrieri.<br />
Palama citează de câteva ori din scriitorii din vechime, dar totdeauna spre a-i osândi ori a-i lua în râs. 8 În<br />
viitoarele sale scrisori către Varlaam avea să arate o adâncă cunoaştere a Topicelor (Topika) lui Aristotel.<br />
Însu<strong>şi</strong> Grigorie recunoştea deschis că are „o firească înclinaŃie spre a vorbi în chip plăcut”. Din când în<br />
când se folosea de atticismele atât de dragi bizantinilor, de<strong>şi</strong>, ca să fim drepŃi faŃă de Palama, el respingea<br />
îndeobşte atticismul artificial <strong>şi</strong> jocurile de cuvinte la modă între umaniştii bizantini, căci era însuflat mai<br />
ales de scrierile ascetice <strong>şi</strong> duhovniceşti ale PărinŃilor Greci. 9<br />
ÎNCLINAłII MONAHALE<br />
ViaŃa cucernicului Grigorie la Constantinopol era pustie vara <strong>şi</strong> toamna, când marea Cetate era<br />
parcă părăsită, căci oamenii erau la lucrul câmpului, strângeau recolta <strong>şi</strong> făceau vinul. De<strong>şi</strong> învăŃa cu<br />
osârdie, nici Aristotel <strong>şi</strong> nici viaŃa de la curte nu-l mulŃumeau. 10 În vreme ce Andronic avea în vedere<br />
scopuri pământeşti <strong>şi</strong> succese lumeşti, Grigorie ura toate cele lumeşti ca pe un vis amăgitor. Din copilărie<br />
dorise o viaŃă mai înaltă <strong>şi</strong> calea desăvâr<strong>şi</strong>rii. Astfel s’a dovedit a fi un adevărat următor <strong>şi</strong> însoŃitor al<br />
tizului său, Sf. Grigorie Theologul, pomenit la 25 Ianuarie. Plin de o arzătoare dragoste pentru<br />
Dumnezeu, el s’a ridicat mai presus de strălucitul său viitor politic <strong>şi</strong> de toate foloasele materiale. Dorea<br />
3<br />
„Întâia epistolă către Palama”, ed. Schiro, Barlaam Calabro Epistole, Palermo, 1959, p. 253.<br />
4<br />
Hist. Byz., XXX, 20-22 (Bonn), III, 282-283.<br />
5<br />
Dregătorie aproximativ echivalentă cu cea de Prim Ministru de azi.<br />
6<br />
Împotriva lui Grigora, I, Coisl. 100, fol. 236; citat de Patriarhul Filothei, Encomium, Col. 559D-560A.<br />
7<br />
Triade întru apărarea celor ce se liniştesc, III, I, 2.<br />
8<br />
John Meyendorff, A Study of Gregory Palamas, Londra, The Faith Press, 1964, p. 30.<br />
9<br />
Ibid., p. 31.<br />
10<br />
Robert Payne, The Fathers of the Eastern Church, Dorset Press, NY, 1989, p. 274.<br />
6