Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
VARLAAM ÎNCEPE DIN NOU<br />
A doua zi, la 11 Iunie, Împăratul s’a îmbolnăvit, <strong>şi</strong> la 15 Iunie a murit. Sprijinit de câŃiva adepŃi<br />
credincio<strong>şi</strong>, Varlaam căuta să înceapă din nou controversa, dar în cetatea de scaun nu avea sorŃi de<br />
izbândă. Prin osândirea sa sinodală, Biserica Bizantină osândea de fapt duhul Renaşterii. Dacă Biserica ar<br />
fi rămas pasivă faŃă de înaintarea nominalismului, un întreg cadru de noi idei s-ar fi deschis bizantinilor,<br />
ducându-i către duhul Renaşterii, neopăgânismului <strong>şi</strong> chiar al Reformei bisericeşti, cum s’a întâmplat în<br />
Apus. 148<br />
Astfel Varlaam, cu talentele sale de umanist <strong>şi</strong> convingerile platoniciene, a hotărât că putea găsi un<br />
ecou mult mai larg în Apus. El a plecat în Italia, la prietenii săi Latini. Italia Renaşterii <strong>şi</strong> curtea papală de<br />
la Avignon s’au dovedit a fi mult mai interesate de umanismul său nominalist. El <strong>şi</strong>-a petrecut timpul<br />
încercând zadarnic să-l înveŃe greaca pe poetul Petrarca, cel care este cunoscut pentru remarca sa: „Turcii<br />
ne sânt duşmani, dar Grecii sânt schismatici <strong>şi</strong> mai răi decât duşmanii”. 149 Pentru întreaga sa trudă<br />
Varlaam a fost ridicat de către Papa la rangul de Episcop de Gerace 150 , ie<strong>şi</strong>nd din scenă.<br />
În acest timp Akindin se certa lăuntric cu unele din expresiile lui Palama. Fiind un cărturar medieval<br />
bizantin, nu se putea împăca cu gândul că omul se poate împărtă<strong>şi</strong> de esenŃa dumnezeiască, pentru aceea a<br />
rămas de partea monahilor <strong>şi</strong> a spiritualităŃii lor; dar se învoia cu Varlaam în privinŃa theologiei.<br />
După plecarea lui Varlaam în Apus, Palama l-a învinuit pe Akindin că răspândea citate mincinoase<br />
din scrierile sale <strong>şi</strong> scotea din context unele fraze, ceea ce le falsifica înŃelesul <strong>şi</strong> dovedea contrariul celor<br />
spuse de el. Într’adevăr, astfel de citate false circulau prin Cetate, izbutind să amăgească pe câŃiva.<br />
SIDONUL DIN AUGUST, 1341<br />
Un alt Sinod avea să se adune la Sfânta Sofia. O dată cu moartea Împăratului, Marele Logofăt<br />
Cantacuzino a rămas în dregătorie, <strong>şi</strong> de fapt el conducea împărăŃia.<br />
De această dată pârâtul era Akindin, care s’a dovedit un adevărat urmaş al lui Varlaam. Patriarhul<br />
nădăjduia ca discuŃiile să se mărginească la simple pricini de disciplină, de<strong>şi</strong> Akindin era dezaprobat de<br />
către toŃi participanŃii. Şi la acest Sinod, Sf. Grigorie, însuflat de Duhul Sfânt, <strong>şi</strong>-a risipit vrăjma<strong>şi</strong>i prin<br />
citarea Sfintelor Scripturi <strong>şi</strong> a învăŃăturilor Bisericii.<br />
Sinodul de o zi a osândit pe Grigorie Akindin. Cu mare greutate Akindin a iscălit un zapis în care<br />
primea hotărârea Sinodului împotriva lui Varlaam <strong>şi</strong> a învăŃăturilor lui. Akindin a mai primit <strong>şi</strong> un canon<br />
(epit…mion).<br />
Totu<strong>şi</strong> mai târziu Patriarhul Ioan a refuzat să dea un caracter oficial acestui Sinod, din două pricini:<br />
nu voia să se dea o hotărâre privitoare la dogmă; <strong>şi</strong> nu dorea ca să dea lui Cantacuzino cinstea de a<br />
prezida un Sinod, căci acesta era un privilegiu împărătesc. 151 Totu<strong>şi</strong> Patriarhul a primit să se publice un<br />
document care să dovedească biruinŃa isihaştilor, cu condiŃia să nu se pomenească faptul că Sinodul Ńinut<br />
în August fusese prezidat de Marele Logofăt Cantacuzino.<br />
Întrucât Tomul fusese semnat în August, 1341, după moartea Împăratului, cei ce au editat<br />
documentul au socotit că Sinodul nu putea da o hotărâre; astfel că au aplicat <strong>şi</strong> lui Akindin osândirea lui<br />
Varlaam din luna Iunie. Patriarhul <strong>şi</strong> şapte episcopi au reu<strong>şi</strong>t să semneze, de<strong>şi</strong> Akindin a încercat să-i<br />
oprească. Aceşti şapte episcopi erau Grigorie al Sardisului, Grigorie al Dirrhakiei, Nil al Lakedemoniei,<br />
Isaac al Maditosului, Malahia al Methimnei, Macarie al Vidinului <strong>şi</strong> Athanasie al Kizikului. De asemenea<br />
s’a adăugat o oprelişte straşnică de a redeschide pricina. Era tot ce-<strong>şi</strong> putea dori obştea monahilor.<br />
Înrâurirea Sfântului Grigorie era deci vădită iar biruinŃa sa deplină.<br />
148 Cf. John Meyendorff, Sf. Grigorie Palamas <strong>şi</strong> mistica ortodoxă, op. cit., p. 79.<br />
149 F. Petrarca, „Rerum senilium”, liber VII, în Opera Omnia 912, Baronii Annales ecclesiastici, ed. Theiner, XXXVI, 135.<br />
150 John Meyendorff, A Study of Gregory Palamas, op. cit., p. 55.<br />
151 Tâlcuirea Tomului, PG 150, 901B.<br />
52