Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
EsenŃa <strong>şi</strong> energiile<br />
În acest manifest solemn, Sf. Grigorie <strong>şi</strong> călugării de la Athos osândeau toate ereziile vechi <strong>şi</strong> din<br />
zilele lor. Arătând deosebirea dintre esenŃă <strong>şi</strong> energii sau lucrări, ei afirmau că această deosebire este<br />
adevărată dogmă a Bisericii. Adevăratul om duhovnicesc putea până la urmă să-l vadă pe Dumnezeu, nu<br />
în esenŃa Sa, ci prin lucrările sau energiile Sale, în lumina Sa cea nezidită. În Tomul Aghioritic citim că<br />
„mintea prinde o lumină, simŃirea alta; simŃirea prinde lumina supusă simŃurilor, care arată lucrurile<br />
supuse simŃurilor; iar lumina minŃii este cunoaşterea aflătoare în înŃelesuri. Prin urmare vederea <strong>şi</strong> mintea<br />
nu prind aceea<strong>şi</strong> lumină; dar numai câtă vreme lucrează fiecare după firea sa <strong>şi</strong> în cele după fire. Însă<br />
când se împărtăşesc de un har <strong>şi</strong> de o putere duhovnicească mai presus de fire, cei învredniciŃi văd <strong>şi</strong> cu<br />
simŃirea <strong>şi</strong> cu mintea cele mai presus de toată simŃirea <strong>şi</strong> toată mintea, precum numai Dumnezeu ştie <strong>şi</strong> cei<br />
ce lucrează acestea”. 99<br />
Tomul arată că Dumnezeu Se face văzut pe Sine în Biserică; căci în ea, „împărăŃia veacului ce va să<br />
fie” există cu adevărat încă de acum ca preînchipuire, tot aşa cum <strong>şi</strong> Hristos, ca preînchipuire, S’a<br />
descoperit pe Sine drepŃilor Vechiului Legământ.<br />
Lumina văzută de către cei trei ucenici ai lui Iisus pe Thavor a existat în Hristos <strong>şi</strong> înainte de<br />
Schimbarea la FaŃă, <strong>şi</strong> după ea, ca strălucire firească a Dumnezeirii Sale. Tomul spune: „[Hristos] Se<br />
schimbă la faŃă nu primind ceea ce nu avea, nici preschimbându-se în ceea ce nu era, ci descoperindu-Se<br />
ucenicilor Săi ca ceea ce era, deschizând ochii lor <strong>şi</strong> făcându-i din orbi văzători”. 100 În termeni mai ales<br />
apofatici, Grigorie numeşte lumina Schimbării la FaŃă „negrăită, nezidită ... netrupească, neapropiată ...<br />
ne<strong>sf</strong>âr<strong>şi</strong>tă, nehotărnicită”. Apoi în termeni pozitivi el o caracterizează ca „neschimbată frumuseŃe <strong>şi</strong> slavă<br />
a lui Dumnezeu, slavă a lui Hristos, slavă a Duhului, raza Dumnezeirii”. 101<br />
Grigorie, osânditorul ziditei nebunii, a scris <strong>şi</strong> a spus multe despre firea nezidită a harului. El<br />
socotea îndumnezeirea un dar dumnezeiesc. „Drept aceea, harul îndumnezeirii este mai presus de fire, de<br />
virtute <strong>şi</strong> de cunoaştere, <strong>şi</strong> toate acestea sânt mai prejos de el. Căci toată virtutea <strong>şi</strong> toată urmarea lui<br />
Dumnezeu prin puterile noastre face pe cel ce le are a fi în stare de unirea dumnezeiască. Dar numai harul<br />
înfăptuieşte în chip tainic însă<strong>şi</strong> această unire negrăită”. 102 Numai prin har „Dumnezeu Însu<strong>şi</strong> pătrunde<br />
întreg în cei vrednici întregi, <strong>şi</strong> <strong>sf</strong>inŃii pătrund întregi în Dumnezeu întreg”. 103 Darul îndumnezeirii dat de<br />
Dumnezeu „l-ar scoate pe cel îndumnezeit din sine”. 104 Deci cei ce sânt părta<strong>şi</strong> dumnezeiescului har pot fi<br />
numiŃi, după acesta, iar nu după ipostas, fără început <strong>şi</strong> fără <strong>sf</strong>âr<strong>şi</strong>t. Şi cu adevărat o asemenea plinătate a<br />
dumnezeiescului har, covâr<strong>şi</strong>nd marginile zidirii, a fost dată Născătoarei de Dumnezeu. Despre<br />
Născătoarea de Dumnezeu, Sf. Grigorie scria altundeva: „Ea singură se arată a fi marginea între firea<br />
zidită <strong>şi</strong> cea nezidită”. 105<br />
Potrivit lui Grigorie, trupul, sub înrâurirea sufletului, se face părtaş vieŃii suprafireşti a acestuia, nu<br />
numai după înviere, ci încă de acum. „Căci dacă se va împărtă<strong>şi</strong> atunci <strong>şi</strong> trupul împreună cu sufletul de<br />
bunătăŃile tainice, se împărtăşeşte <strong>şi</strong> acum, după putere, de harul dăruit în chip tainic <strong>şi</strong> negrăit de<br />
Dumnezeu minŃii curăŃite, <strong>şi</strong>-<strong>şi</strong> însuşeşte <strong>şi</strong> el cele dumnezeieşti potrivit cu sine. Astfel se preschimbă <strong>şi</strong><br />
se <strong>sf</strong>inŃeşte, dar nu se omoară prin deprindere partea pătimitoare a sufletului”. 106<br />
SfinŃenia creştinilor<br />
Tomul explică de asemenea caracterul esenŃial prorocesc al <strong>sf</strong>inŃeniei creştineşti. „Dogmele ce se<br />
grăiesc astăzi <strong>şi</strong> sânt cunoscute îndeobşte tuturor, au fost taine ale Legii date prin Moisì, văzute mai nainte<br />
numai de proroci. Iar bunătăŃile făgăduite <strong>sf</strong>inŃilor pentru veacul viitor sânt taine ale vieŃuirii evanghelice,<br />
99<br />
Tomul Aghioritic, în Filocalia vol. VII, op. cit., p. 421.<br />
100<br />
Ibid., p. 418.<br />
101<br />
Ibid.<br />
102<br />
Ibid., p. 416.<br />
103<br />
Ibid.<br />
104<br />
Ibid.<br />
105<br />
PG 151, 472B.<br />
106<br />
Tomul Aghioritic, ibid., p. 420.<br />
42