Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Când Varlaam a citit primele trei CărŃi ale Triadelor Sfântului Grigorie, iară<strong>şi</strong> s’a supărat, dar <strong>şi</strong>-a<br />
domolit oarecum ascuŃita sa critică, fiindcă răspunsul <strong>sf</strong>ântului nu îi pomenea numele pe faŃă. Apoi<br />
Varlaam <strong>şi</strong>-a mai atenuat unele fraze <strong>şi</strong> a scos numirea batjocoritoare de omfalopsihi. Însă de fapt el nu <strong>şi</strong>a<br />
schimbat părerea despre monahi <strong>şi</strong> a început să publice scrieri în care îi critica. În aceste lucrări el<br />
respingea argumentele din Întâia Triadă aduse de către Palama, dar fără a-l numi. Varlaam scria: „Dacă ei<br />
voiesc ca lumina mintală <strong>şi</strong> nematerialnică, de care vorbesc, să fie Însu<strong>şi</strong> Dumnezeu Cel mai presus de<br />
fiinŃă (esenŃă), dar Îi păstrează însu<strong>şi</strong>rea de a fi cu totul nevăzut <strong>şi</strong> neatins prin niciunul dintre simŃuri,<br />
atunci una din două: ceea ce spun că văd trebuie socotit sau înger, sau însă<strong>şi</strong> fiinŃa (esenŃa) minŃii care,<br />
curăŃită de patimi <strong>şi</strong> de neştiinŃă, se vede pe sine, iar în sine, ca într’un chip propriu, pe Dumnezeu. Iar<br />
dacă zic că acea lumină este una din acestea două, judecă foarte drept <strong>şi</strong> trebuie să primim că sânt după<br />
predania creştinească. Dacă spun însă că lumina aceasta nu este nici fiinŃa (esenŃa) mai presus de fiinŃă,<br />
nici înger, nici mintea însă<strong>şi</strong>, ci că mintea contemplă acea lumină ca pe un alt ipostas, atuncea eu nu ştiu<br />
ce poate fi acea lumină; ştiu însă că ea nu există”. 78<br />
Varlaam a scris <strong>şi</strong> a publicat un tratat în trei părŃi: Despre dobândirea ÎnŃelepciunii, Despre<br />
rugăciune <strong>şi</strong> Despre lumina cunoaşterii. În aceste lucrări el afirma din nou că învăŃătura lumească <strong>şi</strong><br />
cunoaşterea filosofiei elline, adică „dobândirea înŃelepciunii”, era condiŃia adevăratei cunoaşteri a lui<br />
Dumnezeu.<br />
PLANUL LUI VARLAAM<br />
PENTRU UNIREA BISERICILOR<br />
În anul 1339 Varlaam se afla la Constantinopol. De<strong>şi</strong> fusese respins de către Patriarh, a cerut <strong>şi</strong> a<br />
primit ocrotirea Marelui Logofăt Ioan Cantacuzino. Cu sprijinul său, Varlaam s’a înfăŃişat Sinodului cu<br />
un plan de unire a Bisericilor, întemeiat pe ideile criticate de Sf. Grigorie. Aceasta dovedeşte iară<strong>şi</strong> că<br />
Varlaam nu ajunsese încă să înŃeleagă cum se cuvine Biserica Latină, căci Latinii, după spusele <strong>sf</strong>ântului<br />
Fotie cel Mare, „au pierdut apostolicescul cuget (frÒnhma), <strong>şi</strong> astfel se poate înŃelege căderea lor”.<br />
Îndărătnicul Varlaam, fără a fi însărcinat de către Biserica din Constantinopol, <strong>şi</strong> având doar sprijinul<br />
Marelui Logofăt, a purces la săvâr<strong>şi</strong>rea planului său. Ca trimis împărătesc, Varlaam s’a întâlnit cu Papa<br />
Benedict al XII-lea la Avignon, în anul 1339, propunându-i acelea<strong>şi</strong> lucruri pe care le înaintase <strong>şi</strong> la<br />
Constantinopol. Pledând cauza unirii, cuvântarea lui Varlaam nu face decât să oglindească simŃămintele<br />
precumpănitoare în rândul poporului grec. Iată ce i-a spus Varlaam Papei:<br />
„Ceea ce desparte pe Greci de voi nu este atât deosebirea de dogmă, cât mai cu seamă ura Grecilor<br />
faŃă de Latini, stârnită de relele suferite din partea lor. Ar trebui să li se facă un dar deosebit de mare ca<br />
să-<strong>şi</strong> schimbe simŃămintele. (...) Nu este decât un singur mijloc de a săvâr<strong>şi</strong> unirea: adunarea unui sinod<br />
ecumenic care să se Ńină în Răsărit. Pentru Greci, tot ce este hotărât de către un sinod ecumenic are putere<br />
de lege. AŃi putea zice că un sinod pentru unire s’a <strong>şi</strong> Ńinut la Lyon; dar nici un grec nu a recunoscut<br />
ecumenicitatea Sinodului de la Lyon, căci nici un alt sinod următor nu l-a numit astfel. LegaŃii Greci de la<br />
Lyon nu au fost trimi<strong>şi</strong> acolo nici de către cei patru patriarhi ce ocârmuiesc Biserica Răsăriteană, nici de<br />
către poporul Grecilor, <strong>şi</strong> numai de către Împărat care, fără a încerca să câştige sprijinul poporului său, a<br />
căutat să facă unirea în chip silnic. TrimiteŃi deci legaŃi la cei patru Patriarhi <strong>şi</strong>, sub ocârmuirea lor să se<br />
adune un sinod ecumenic care să săvârşească unirea. Atunci toŃi cei aflaŃi de faŃă la sinod vor zice<br />
poporului grec: ‘Iată ce a hotărât Sfântul Sinod Ecumenic: este de datoria voastră să vă supuneŃi’, <strong>şi</strong> toŃi<br />
se vor supune”. 79<br />
Apelul lui Varlaam nu a fost luat în seamă, căci papalitatea avignoneză nu avea de gând să-<strong>şi</strong><br />
compromită autoritatea absolută prin adunarea unui sinod care să dezbată deosebirile faŃă de<br />
„schismaticii” bizantini. Varlaam nu a reu<strong>şi</strong>t nici să-l atragă pe Papa către ideile sale de relativism<br />
dogmatic. El s’a întors la Constantinopol în 1340.<br />
78 Citat de Sf. Grigorie în Triade II.3.7. Cf. trad. rom., „Cuvânt pentru cei ce se liniştesc cu evlavie; al treilea din cele din<br />
urmă”, 7. În Filocalia, vol. VII, EIBMBOR, Bucureşti, 1977, p. 271.<br />
79 Cuvântarea lui Varlaam este tipărită în Migne, PG 151, 1332; citat în Deno J. Geanakoplos, Byzantine East and Latin West,<br />
Barnes&Noble, NY, 1966, pp. 89-90.<br />
37