Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Epistolele către Varlaam<br />
Tot în 1337 Sf. Grigorie a trimis Epistola întâi către Varlaam. Sfântul bărbat scria cu multă<br />
bunăcuviinŃă, recunoscând că dorinŃa de înŃelepciune <strong>şi</strong> învăŃătură a lui Varlaam era vrednică de laudă. În<br />
continuare Grigorie prihănea încercarea de a cunoaşte pe Dumnezeu prin metoda dialectică (analitică),<br />
căutând să statornicească adevărul metodei doveditoare (apodictice), întemeiată pe învăŃătura patristică.<br />
Într’o lungă disertaŃie Palama vorbea răspicat împotriva lui Aristotel, Platon <strong>şi</strong> a filosofilor Ellini<br />
îndeobşte, arătând că Varlaam susŃinea în chip zadarnic autoritatea lor. Idealismul lui Platon este de<br />
neîmpăcat cu concepŃia creştină despre Dumnezeul cel Viu. Palama reaminteşte concepŃiile theologice ale<br />
lui Platon, mai ales cele din Timaeus, unde anumite forŃe cosmice sânt îndumnezeite <strong>şi</strong> unde o întreagă<br />
ierarhie de „demoni” ocârmuieşte viaŃa universului. „Diavolul i-a cufundat pe aceşti cugetători în cea mai<br />
mare greşală cu putinŃă, povăŃuindu-i <strong>şi</strong> pe ucenicii lor, ... rătăcind gloata prin frumuseŃea graiului lor”. 51<br />
Palama a găsit cu uşurinŃă la Socrate, Platon, Homer <strong>şi</strong> Hesiod referiri la demoni, ceea ce, după părerea<br />
sa, dovedea insuflarea satanicească a lucrărilor lor.<br />
Palama socotea că gândirea omenească trebuie să fie preschimbată în chip temeinic de către lucrarea<br />
Duhului Sfânt, spre a putea primi o cunoaştere a lui Dumnezeu vrednică de crezare. Varlaam însă nu voia<br />
să primească o asemenea preschimbare, susŃinând că filosofii din afară erau luminaŃi de Dumnezeu.<br />
Astfel Varlaam micşora harul până la a-l socoti un dar al firii.<br />
În vara lui 1337 Sf. Grigorie a scris Epistola a doua către Varlaam, unde cercetează amănunŃit<br />
greutăŃile legate de metoda dialectică <strong>şi</strong> cea doveditoare. Varlaam se împotrivea spunând că Dumnezeu<br />
este dincolo de forme <strong>şi</strong> deci metoda doveditoare nu se poate aplica. În Epistola sa <strong>sf</strong>ântul arată că<br />
veşnicul Dumnezeu s’a descoperit pe Sine cu adevărat, dar nu printr’o metodă raŃională omenească.<br />
Scriind despre recunoaşterea existenŃei lui Dumnezeu, Palama afirmă: „Nu numai că recunosc din<br />
lucrurile zidite că El este Ziditorul; ci înŃeleg <strong>şi</strong> afirm că El este Unul. Văd că toate lucrurile au trebuinŃă<br />
de o voinŃă, înŃelepciune <strong>şi</strong> putere spre a veni în fiinŃare dintru nefiinŃă, <strong>şi</strong> că singura voinŃă, înŃelepciune<br />
<strong>şi</strong> putere aparŃin unei singure firi. Deci, prin fire, Dumnezeu Ziditorul este Unul”. 52<br />
ISIHASMUL<br />
Isihaştii îndeobşte, printr’o metodă aparte de rugăciune <strong>şi</strong> nevoinŃă, caută să ajungă la desăvâr<strong>şi</strong>rea<br />
duhovnicească sau dobândirea Duhului Sfânt. Fireşte, treapta de desăvâr<strong>şi</strong>re la care se ajunge depinde de<br />
măsura în care inima este curăŃită. Metoda ajungerii la această curăŃie se întemeiază pe lucrarea<br />
Rugăciunii lui Iisus: Doamne, Iisuse Hristoase, Fiul lui Dumnezeu, miluieşte-mă pre mine, păcătosul.<br />
Întrucât curăŃia minŃii cere nu numai slobozire de obişnuitele răspândiri ale minŃii din viaŃa noastră<br />
pământească, ci <strong>şi</strong> de patimi <strong>şi</strong> închipuiri, monahul caută de asemenea singurătatea, pentru dobândirea<br />
stării de „isihie” <strong>şi</strong> pentru a scăpa de răspândirile simŃurilor, ale trupului <strong>şi</strong> ale cugetului. Vedem dar că<br />
până <strong>şi</strong> trupul este cuprins în căutarea duhovnicească, prin însingurare, înfrânare, răbdare <strong>şi</strong> supunerea<br />
patimilor.<br />
Metoda lucrării Rugăciunii lui Iisus este descrisă deplin în Filocalie. În scurt vorbind, ea se face<br />
astfel: Isihastul şade cu capul aplecat <strong>şi</strong> ochii îndreptaŃi spre piept ori inimă. Răsuflarea este împreunată<br />
cu rostirea <strong>şi</strong> cugetarea Rugăciunii lui Iisus. Dacă Rugăciunea se lucrează cu răbdare, sub povăŃuirea unui<br />
duhovnic încercat, cu vremea ea se va face „rugăciune a inimii”, care se rosteşte de la sine, fără cuvinte<br />
sau gânduri. De-aceea, întrucât sânt multe „semne, locuri primejdioase <strong>şi</strong> curse pe această cale<br />
duhovnicească”, este trebuinŃă de un povăŃuitor încercat care a străbătut el însu<strong>şi</strong> această cale. Astfel, prin<br />
ascultare <strong>şi</strong> nevoinŃă, metoda pomenită îl duce pe monahul ortodox la „fericita smerenie” <strong>şi</strong>, dacă<br />
Dumnezeu voieşte, chiar <strong>şi</strong> la vederea dumnezeieştii lumini, „lumina Schimbării la FaŃă”. Pe deasupra,<br />
zice Sf. Grigorie, „această lumină, în veacul de acum, străluceşte numai în parte, drept cheză<strong>şi</strong>e celor<br />
care, prin nepătimire, au trecut dincolo de tot ce este osândit. Prin rugăciunea curată <strong>şi</strong> duhovnicească ei<br />
au ajuns mai presus de toată curăŃia”.<br />
51<br />
Epistola întâi către Varlaam, ed. Papamihail, p. 471.<br />
52<br />
„Epistola a doua către Varlaam” 25, Opere I, Grigorious tou Palama Syngrammata, Thessalonic, 1962, p. 275.<br />
30