Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
Editura Cartea Ortodoxă - parohia "sf.prooroc ilie tesviteanul şi sf ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
FILOSOFUL VARLAAM<br />
La acea vreme se purtau noi convorbiri despre unirea Bisericii din Constantinopol cu Biserica<br />
Romei. În 1333-1334 doi legaŃi papali au sosit la Constantinopol ca să negocieze cu Împăratul<br />
Andronic al III-lea.<br />
Purtătorul de cuvânt al Bisericii Ortodoxe Greceşti în convorbirile cu aceşti doi theologi dominicani<br />
era un anume grec din Seminaria Calabriei (sudul Italiei), pe nume Varlaam. El a îmbrăcat haina<br />
monahală în Calabria, schimbându-<strong>şi</strong> numele din Bernardo în Varlaam. Era grec prin limbă <strong>şi</strong> simŃire, dar<br />
educat după felul apusean, cu duhul Renaşterii italiene. De<strong>şi</strong> era străin, Varlaam a câştigat încrederea<br />
stăpânirii bizantine din pricina faimei sale de învăŃat <strong>şi</strong> filosof. Ajungând la Constantinopol în 1330, el a<br />
căutat să se apropie mai mult de Ortodoxie, credinŃa strămo<strong>şi</strong>lor săi Greci. Însă mai presus de toate el<br />
dorea o mai bună cunoaştere a vechii Ellade, Ńara lui Platon <strong>şi</strong> Aristotel. Faima sa a sporit grabnic,<br />
făcându-l să ajungă curând un om de vază în cetatea de scaun. I se cerea adeseori <strong>sf</strong>atul în lucruri ce<br />
Ńineau de astronomie, filosofie, theologie sau diplomaŃie, iar scrierile sale pe aceste teme se răspândeau în<br />
număr mare. El <strong>şi</strong>-a câştigat o asemenea încredere încât a fost numit mai-marele Bisericii Sfântului Duh<br />
din capitală, unde a <strong>şi</strong> rămas, studiind cu osârdie <strong>şi</strong> mişcându-se mereu în cercurile de la curtea<br />
împărătească. În ochii tuturor părea să fie un convertit de la Biserica Romei la credinŃa BizanŃului. 38<br />
Cei din Apus, care îl cunoşteau bine, precum Francesco Petrarca (1304-1374), poetul liric <strong>şi</strong><br />
învăŃatul italian, spunea: „Varlaam este un foarte bun ritor în greceşte, dar foarte slab în latineşte; are<br />
multe idei <strong>şi</strong> o minte ageră. Când vorbea latineşte, se vedea după faŃa lui că îi era ciudă că nu-<strong>şi</strong> poate<br />
spune gândurile”. 39 O altă cunoştinŃă de-a sa, Giovanni Boccaccio (d. 1375), scriitor <strong>şi</strong> umanist italian,<br />
spunea că Varlaam era un bărbat „cu trup mărunt dar cu o cunoaştere uriaşă. Era un autor ce cunoştea<br />
adânc istoria, filosofia <strong>şi</strong> limba grecească. Îi înŃelegea în chip desăvâr<strong>şi</strong>t pe Euclid, Aristotel <strong>şi</strong> Platon”, iar<br />
„în cele ce Ńineau de erudiŃia grecească” puteai să ai încredere în el. 40<br />
Ioan Cantacuzino, Marele Logofăt, i-a dat o catedră la Universitatea Împărătească, unde Varlaam,<br />
fascinat de theologia apofatică, îi învăŃa pe studenŃi despre scrierile Sfântului Dionisie Areopaghitul. 41<br />
TradiŃia apofatică era foarte puternică în BizanŃ, întemeiată pe conştiinŃa că Dumnezeu este de<br />
necunoscut. Cariera lui Varlaam în BizanŃ a fost cu putinŃă numai fiindcă unele din ideile sale au găsit<br />
ecou favorabil în cercurile înalte. O parte a elitei intelectuale păstra doar o credincio<strong>şi</strong>e exterioară faŃă de<br />
cele Şapte Sinoade Ecumenice. Îndărătul acestei faŃade de părelnică primire a Sinoadelor se afla lupta<br />
necurmată dintre apărătorii ellinismului ce căutau să reaşeze tradiŃia neoplatonică, cu cea mai mare<br />
autonomie cu putinŃă faŃă de Ortodoxie, <strong>şi</strong> între puriştii ce doreau o învăŃătură ortodoxă duhovnicească <strong>şi</strong><br />
theologică, independentă de filosofii păgâni. Pentru cei ce se Ńineau cu acrivie de PărinŃii Greci,<br />
neoplatonismul care-i atrăgea pe umaniştii bizantini era în chip esenŃial un sistem religios potrivnic. 42<br />
Calabrezul pare să fi avut darul de a-i stârni pe oameni împotriva sa. Era descris ca având<br />
o fire înflăcărată <strong>şi</strong> ambiŃioasă. Nichifor Grigora, viitorul potrivnic al lui Grigorie Palama <strong>şi</strong> autorul unei<br />
uriaşe istorii a ÎmpărăŃiei Romane <strong>şi</strong> a marilor învăŃaŃi ai vremii sale, a avut dispute publice cu Varlaam.<br />
Nichifor îl caracterizează pe Varlaam ca pe un fanfaron ce nu avea alt Ńel decât să-i defaime pe alŃi<br />
filosofi. Întrucât Nichifor ieşea mereu biruitor în aceste înfruntări, Varlaam a plecat la Thessalonic.<br />
Episcopul Filothei al Selimvriei, un sprijinitor al lui Palama, îl descrie pe Varlaam ca pe un om purtat de<br />
ambiŃie. Potrivit lui Akindin, Varlaam a intrat în Thessalonic cu un aer dispreŃuitor, ca <strong>şi</strong> cum era un loc<br />
lipsit de cultură. 43<br />
Varlaam era un nominalist ce se mişca cu uşurinŃă în domeniul filosofiei, astronomiei <strong>şi</strong> logicii. Însă<br />
când <strong>şi</strong>-a îndreptat atenŃia spre theologie a stârnit o mare furtună în Biserica <strong>Ortodoxă</strong>. În filosofia<br />
medievală, nominalismul este o teorie a cunoaşterii ce tăgăduieşte realitatea conceptelor universale. Deaceea<br />
theologia apofatică a PărinŃilor Ortodoc<strong>şi</strong> era foarte atrăgătoare pentru Varlaam. În theologie,<br />
38<br />
Payne, pp. 283-284.<br />
39<br />
F. Petrarca, Epistole de rebus familiaribus et Variae, II, 474, III, 302, citat de Payne, op, cit., p. 283.<br />
40<br />
De genealogia deorum, XV, 6 (ed. 1532), 389; M. Korelin, The Early Italian Humanism and Its Historiography, 993.<br />
41<br />
John Meyendorff, Sf. Grigorie Palamas <strong>şi</strong> mistica ortodoxă, op. cit., p. 68.<br />
42<br />
Ibid., pp. 76-78.<br />
43<br />
Epistola către Varlaam, Ambros., gr. 290, fol. 67.<br />
26