CONVERTIREA ÎMPĂRATULUI În Octombrie, 1369, Împăratul Ioan al V-lea, aflat la Roma, s’a convertit la papistă<strong>şi</strong>e într’o ceremonie deosebit de pompoasă. Nici un cleric bizantin nu-l însoŃea pe împărat, <strong>şi</strong> nimenea dintre dregătorii săi nu i-a urmat pilda. Era un act individual, legat doar de persoana Împăratului. De la Roma Ioan s’a dus la VeneŃia, nădăjduind să ceară ajutor de la vechii săi aliaŃi, VeneŃienii. Din nefericire, Ioan <strong>şi</strong> însoŃitorii săi nu au avut destui bani nici ca să se întoarcă acasă în capitală. Deci a fost reŃinut în VeneŃia luni întregi, până când fiul său Manuil (pe atunci adolescent) a sosit ca să-l scape. În vreme ce Împăratul era la Roma, lepădându-se de credinŃa părinŃilor săi pe treptele de la Sf. Petru, înaintea Papei Urban al V-lea, Patriarhul Filothei, care fusese rechemat în scaun în urmă cu cinci ani (1364), la moartea Patriarhului Kallist I (+1363), căuta să întărească credincio<strong>şi</strong>a norodului său faŃă de Dreapta-slăvire. El a dat la iveală scrisori de povăŃuire nu numai către bizantini, ci către ortodoc<strong>şi</strong>i de pretutindenea, din Siria, din Egipt, din Ńările slave din sud <strong>şi</strong> din Rusia. El credea că în situaŃia de atunci unirea celor două Biserici era cu neputinŃă. Nădejdile Împăratului într’un ajutor apusean pentru împărăŃia sa care se prăbuşea erau doar o cursă <strong>şi</strong> o amăgire. Vedem deci harul prorocesc al Sfântului Grigorie, care l-a sprijinit pe Ioan Cantacuzino, pentru ortodoxia sa, în locul Împăratului Ioan al V-lea care până la urmă s’a lipsit singur de har prin apostazia sa. PROSLĂVIREA SFÂNTULUI La adormirea <strong>sf</strong>ântului s’au săvâr<strong>şi</strong>t mulŃime de minuni. În 1363 Patriarhul Kallist s’a adresat episcopilor sufragani ai scaunului Thessalonicului, poruncindu-le să facă o cercetare. La acea întâlnire a prezidat Împărăteasa Anna, care încă trăia în Thessalonic. Au fost ascultaŃi martorii <strong>şi</strong> mărturia lor s’a înscris într’un zapis ce a fost trimis în capitală. La moartea Patriarhului Kallist, în 1363, a revenit în scaun Patriarhul Filothei care a scris un Encomium (Laudă) <strong>şi</strong> o slujbă în cinstea prietenului <strong>şi</strong> învăŃătorului său Grigorie Palama. Slujba s’a Ńinut la Mănăstirea Celui Nepătruns, unde, în toamna lui 1342, Sf. Grigorie fusese întemniŃat de Patriarhul Kaleka. Arhiepiscopul Grigorie era cinstit ca <strong>sf</strong>ânt <strong>şi</strong> la Marea Lavră din Muntele Athos, unde <strong>şi</strong>-a petrecut câŃiva ani, atât între zidurile mănăstirii cât <strong>şi</strong> în afara ei. La Kastoria, în Macedonia, s’a afierosit o biserică Sfântului Grigorie Palama în anul 1368. Astfel, ca de obicei, cinstirea locală a precedat proslăvirea. La nouă ani de la adormirea sa, în 1368, o Hotărâre a Sinodului a con<strong>sf</strong>inŃit cuprinderea numelui Sfântului Grigorie în Calendarul bisericesc al Marii Biserici din Constantinopol, la data de 14 Noiembrie. Pilda sa a fost urmată <strong>şi</strong> de alte Biserici. 397 Icoana <strong>sf</strong>ântului În vremea vieŃii sale nu s’a făcut nici un portret al <strong>sf</strong>ântului. Curând după fericita sa adormire, când pomenirea lui era încă vie, un artist necunoscut l-a zugrăvit într’o <strong>sf</strong>ântă icoană. La fel ca cei mai mulŃi anatolieni, Sf. Grigorie Palama era oacheş, cu ochi mari <strong>şi</strong> adânciŃi sub sprâncenele arcuite. Fruntea sa era rotunjită, nasul lung <strong>şi</strong> subŃire ca o lamă de cuŃit iar buzele mici <strong>şi</strong> strânse laolaltă ca de o durere. El este înfăŃişat purtând omoforul <strong>şi</strong> sakkosul de arhiepiscop, iar mâna sa dreaptă este ridicată în semn de binecuvântare. În mâna stângă Ńine o Evanghelie bătută în pietre nestemate. Înscrisul de pe icoană zice aşa: „Cel între <strong>sf</strong>inŃi Părintele nostru Grigorie, Arhiepiscopul Thessalonicului”. A Doua Duminică din Postul Mare 397 John Meyendorff, A Study of Gregory Palamas, op. cit., p. 112. Pe lângă Encomiul Patriarhului Filothei, Tomul Sinodal din 1368 (PG 711-712) dă alte informaŃii despre moartea <strong>şi</strong> proslăvirea Sfântului Grigorie. 118
Pe lângă 14 Noiembrie, <strong>sf</strong>ântul a mai primit un loc unic în calendar, A Doua Duminică din Postul Mare. Slujba sa era un fel de prelungire a slujbei din Întâia Duminică din Postul Mare, Duminica Ortodoxiei. În slujbă s’au cuprins cântările alcătuite de Patriarhul Filothei, iar canoanele Utreniei au fost compuse de un anume Gheorghie. La Sinodiconul Ortodoxiei s’au adăugat următoarele: Lui Grigorie, Sfântul Mitropolit al Thessalonicului, veşnică pomenire! 119
- Page 1 and 2:
S T Â L P I I O R T O D O X I E I
- Page 3 and 4:
TROPARUL SFÂNTULUI GRIGORIE Glas 8
- Page 5 and 6:
nu aveau nici un dar vrednic de Sta
- Page 7 and 8:
să părăsească lumea şi slava e
- Page 9 and 10:
BOGOMILII La jumătatea drumului î
- Page 11 and 12:
VIAłA LA MUNTELE ATHOS După ce au
- Page 13 and 14:
ARĂTAREA SFÂNTULUI IOAN EVANGHELI
- Page 15 and 16:
LA SCHITUL GLOSSIA Apoi Sf. Grigori
- Page 17 and 18:
VIAłA LA THESSALONIC Sf. Grigorie
- Page 19 and 20:
DETRONAREA ÎMPĂRATULUI Împotriva
- Page 21 and 22:
SIHĂSTRIA SF. SAVVA Cinci ani paş
- Page 23 and 24:
AKINDIN LA ATHOS Pe când Sf. Grigo
- Page 25 and 26:
MONAHUL EVDOKIM La Esfigmenou trăi
- Page 27 and 28:
aŃiunea are puterea de a ne spune
- Page 29 and 30:
Epistolele către Akindin În Epist
- Page 31 and 32:
VARLAAM ÎI ATACĂ PE ISIHAŞTI Dâ
- Page 33 and 34:
părŃi din vestitele sale Triade 5
- Page 35 and 36:
Întâia Triadă, Cartea a Doua În
- Page 37 and 38:
Când Varlaam a citit primele trei
- Page 39 and 40:
aceasta învaŃă, lucrează şi do
- Page 41 and 42:
Sfântul încheie apoi, zicând:
- Page 43 and 44:
date şi arătate mai nainte celor
- Page 45 and 46:
PRAZNICUL SFÂNTULUI ANTONIE CEL MA
- Page 47 and 48:
o va avea cu Sine”. 120 Căci în
- Page 49 and 50:
„după legea harului, Domnul Îns
- Page 51 and 52:
străbătuse întregul oraş osând
- Page 53 and 54:
„APĂRAREA” SFÂNTULUI Curând
- Page 55 and 56:
TULBURĂRI POLITICE Sfântul Grigor
- Page 57 and 58:
plecau. Sf. Grigorie s’a retras
- Page 59 and 60:
Igumenul Lazăr s’a întors la m
- Page 61 and 62:
FAPTELE LUI AKINDIN După ce, în A
- Page 63 and 64:
omul se împărtăşeşte de firea
- Page 65 and 66:
precum spune Sf. Pavel”. 201 La S
- Page 67 and 68: Al şaptelea antirrhetic În al şa
- Page 69 and 70: SCRIERILE DIN ÎNCHISOARE O altă s
- Page 71 and 72: EXCOMUNICAREA SFÂNTULUI La sfârş
- Page 73 and 74: privinŃa politicii. Deci Patriarhu
- Page 75 and 76: Astfel s’au alcătuit două taber
- Page 77 and 78: Dumnezeu. Ei se refereau la lucrare
- Page 79 and 80: PRAZNICUL NAŞTERII MAICII DOMNULUI
- Page 81 and 82: El ... şi ca îngerii lui Dumnezeu
- Page 83 and 84: (energie)”. 288 Dacă energia dum
- Page 85 and 86: ÎNCERCĂRI DE A INTRA ÎN THESSALO
- Page 87 and 88: ale Arhiepiscopului şi de a primi
- Page 89 and 90: de cealaltă prin aceea că dumneze
- Page 91 and 92: CELĂLALT SINOD La câteva zile dup
- Page 93 and 94: În seara aceea, în chilie, ea a v
- Page 95 and 96: ÎN ROBIE La dispoziŃia ierarhului
- Page 97 and 98: spuneŃi că s’a născut din Feci
- Page 99 and 100: „Însă Cuvântul/Logosul nu se a
- Page 101 and 102: pretutindenea, atât aici jos cât
- Page 103 and 104: perdea erau chip al celor cereşti;
- Page 105 and 106: ăspuns: „Nici unul dintre noi nu
- Page 107 and 108: veselitor şi a zis cu zâmbire:
- Page 109 and 110: RĂSCUMPĂRAT DE CĂTRE SÂRBI Tân
- Page 111 and 112: cerut tămăduire de la ierarh. El
- Page 113 and 114: ÎNDATORIRILE PĂSTOREŞTI ALE SFÂ
- Page 115 and 116: ÎNCERCĂRI DE UNIRE CU BISERICA RO
- Page 117: CELE DIN URMĂ SCRIERI ALE SFÂNTUL
- Page 121 and 122: CÂTEVA MINUNI ALE SFÂNTULUI GRIGO
- Page 123 and 124: este pricina acestei zarve, tulbur
- Page 125 and 126: mergând călare prin toată cetate
- Page 127 and 128: Când Sf. Grigorie a devenit Arhiep
- Page 129 and 130: Nu trebuie să credem că sfântul
- Page 131 and 132: frecat la ochi, s’a trezit şi s
- Page 133 and 134: 133
- Page 135 and 136: 135
- Page 137: DistribuŃie: S.C. EgumeniŃa S.R.L