Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
dori ce ţi se impune. „Ce porcărie”, am afirmat, iar Cubuleţ a<br />
ridicat iarăşi din umeri. Mă enerva lipsa lui de păreri. Când<br />
discutam ceva mai serios, el nici măcar nu mă contrazicea, se<br />
făcea neştiutor şi mă lăsa cu părerile mele. De atunci, am căutat<br />
să-l găsesc pe cel care îmi controla activitatea craniană. Stăteam<br />
ca pe ace şi-i urmăream pe alţii. Între timp, în lift a apărut o figură<br />
nouă: un medic începător, pe nume Claus. Zâmbea timid şi era<br />
stângaci. Nu ştiu de ce mi-a plăcut de el şi i-am dat lui Cubuleţ un<br />
ghiont. El a râs. Măcar nu a mai dat din umeri. M-am strâmbat la<br />
el şi am început şi eu să râd. Avea şi el în sfârşit o părere.<br />
Într-o seară, când am plecat din Sectorul X, era mai târziu<br />
decât trebuia (eu şi Cubuleţ, în fine, mai mult el, încercasem să<br />
spargem unitatea specială, ca să-l identificăm pe cel care-mi<br />
controla creierul), doctoraşul a intrat în lift cu braţele pline de<br />
cutii şi borcane cu viermi în lichid. Ne-a rugat să apăsăm săgeata<br />
pentru nivelele de mai sus şi s-a lipit de peretele liftului. Avea<br />
fruntea acoperită de picături de sudoare şi faţa palidă. Închise<br />
ochii. „Te simţi bine?”, l-am întrebat, iar el a negat, fără să<br />
deschidă ochii. „Sunt claustrofob”, a zis încet, cu o tremurare în<br />
voce. „Eşti claustrofob? O, Ştiinţa părinţilor mei! Şi atunci cum<br />
poţi trăi sub pământ, unde toate spaţiile sunt închise?” „Trăiesc la<br />
puntea doi”, mi-a răspuns el la întrebare. „Acolo se vede lumina<br />
soarelui în holul central, care are o boltă acoperită cu oglinzi şi<br />
sticlă.” S-a prezentat şi ne-a spus că îi este menit să fie doctor. Nu<br />
prea îşi dădea seama de ce, pentru că nu era în stare să-si vindece<br />
nici lui frica de spaţii închise. „Uite-mi omul”, mi-am zis şi am<br />
început să coc un plan în minte. Noaptea, când puţini erau activi,<br />
Sectorul X lucra la nivel redus şi creierele noastre, ale celor care<br />
lucrau acolo nu erau scanate. „Au încredere în noi”, zicea<br />
Cubuleţ. Noaptea era momentul planurilor tainice, fără să fiu<br />
oprit. Vroiam să mă eliberez, iar planul acesta prindea tot mai<br />
adânc rădăcini în sufletul şi mintea mea.<br />
Dar totul s-a răsturnat într-o seară, ca apoi să devină şi mai<br />
puternic. Mama coresponda prin conexiune intergalactică cu o<br />
femeie din oraşul vecin: Grandotica, cel mai mare oraş cu<br />
refugiaţi umani şi de altfel primul. Grandotica era renumit pentru<br />
ideile libere cu care erau conduşi oamenii. Era un model de<br />
146