Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
cercetare, matematică, fizică şi alte ştiinţe. Pentru că fiecare om<br />
era unic şi vroia lucruri diferite, să-i ţii pe toţi sub control era un<br />
lucru greu. Au început să fie revolte, căci oamenii au un simţ<br />
înnăscut de competiţie: să se ridice unii peste alţii. Puterea<br />
aparţinea celor care ştiau să o ia cu forţa şi să domine. Siguranţa<br />
nu exista în aceste oraşe, aşa că oamenii au început să iasă la<br />
suprafaţă şi să îngraşe pământul cu rămăşiţele lor. Un om micuţ,<br />
cu o chelie mare şi cu nişte ochi albaştri care priveau curioşi pe<br />
sub lentilele groase ale ochelarilor, a găsit soluţia acestei<br />
probleme. A inventat un microprocesor ce era introdus în<br />
creierele oamenilor. Acesta era conectat la o bază uriaşă de date,<br />
care controla fiecare microprocesor şi, implicit, fiecare creier.<br />
Oamenilor li se trimiteau impulsuri şi trebuiau să se supună, astfel<br />
încât toţi vorbeau aceeaşi limbă, se supuneau aceloraşi reguli,<br />
aveau idealuri, dorinţe şi sentimente dacă nu comune, măcar<br />
asemănătoare. Toţi vroiau să lucreze pentru binele oraşului în<br />
care se năşteau şi toţi trebuiau să fie capabili să practice în<br />
domeniul unde erau aleşi să profeseze. Cu alte cuvinte, nu aveai<br />
cum să alegi. Totul era calculat şi nu te puteai opune.<br />
Eu sunt Bob şi m-am născut la sediul central al tuturor<br />
ştiinţelor. Nu aveam fraţi şi eram singuratic în copilărie. Îmi<br />
plăcea să-mi petrec timpul pe puntea numărul cinci, pe al treilea<br />
culoar la dreapta, ultima uşă: biblioteca. Era imensă: avea sute de<br />
rafturi cu panouri digitale, fiecare cu un titlu fosforescent, care se<br />
aprindea în momentul când atingeai ecranul. Răsfoiam sute de<br />
cărţi digitale, întins pe covorul cu modele persane, după cum<br />
zicea doamna N, bibliotecara. Era un covor moale, pufos şi gros,<br />
cu complicate modele, aşezat în mijlocul sălii, în faţa biroului de<br />
mahon al doamnei N. Biblioteca era un tărâm vrăjit, singurul loc<br />
care nu era căptuşit cu metal. De cum intrai, vedeai rafturile de<br />
lemn, tronând pe mai multe rânduri, ca nişte uriaşi încremeniţi,<br />
martori muţi ai istoriei omenirii. Pereţii erau lambrisaţi până la<br />
jumătate cu un lemn închis, prin care puteam vedea esenţa<br />
copacului: linile, nodurile şi culoarea neuniformă. Doamna N se<br />
lăuda că lambriul a fost salvat de un mare iubitor de frumos,<br />
Edmund nu mai ştiu cum, din casa unui fost ministru, înainte de a<br />
fi arsă. Venise cu el când s-a contruit Ştiinţofica şi, fiind prieten<br />
141