1.1 Patrimoniu natural A. Situaţia geografică şi dimensiunea ... - FPDL
1.1 Patrimoniu natural A. Situaţia geografică şi dimensiunea ... - FPDL
1.1 Patrimoniu natural A. Situaţia geografică şi dimensiunea ... - FPDL
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
2. Monumente <strong>şi</strong> situri de interes<br />
1. Comuna Costeşti<br />
<strong>1.1</strong>. Mănăstirea Bistriţa<br />
Ctitorie a boierilor Craioveşti, banul Barbu <strong>şi</strong> fraţii săi Pârvu, Danciu <strong>şi</strong> Radu, mănăstirea Bistriţa<br />
datează din jurul anului 1490, însă prima atestare documentară a mănăstirii se păstrează în „Hrisovul de<br />
danie”, datat 16 martie 1494, aparţinând lui Vlad Vodă Călugărul. Din 1497 marele ban Barbu Craiovescu a<br />
adus de la Constantinopol moaştele Sfântului Grigore Decapolitul (780-842). Mănăstirea a fost puternic<br />
avariată de expediţia condusă de Mihnea cel Rău în 1509. După înlăturarea acestuia, banul Barbu, cu<br />
sprijinul lui Neagoe Basarab, o reface între anii 1515-1519. Pictura a fost atribuită meşterilor zugravi<br />
Dumitru, Chirtop <strong>şi</strong> Dobromir, de numele cărora se leagă <strong>şi</strong> fresca Mănăstirii Dealu, de lângă Târgovişte, <strong>şi</strong><br />
executarea lucrărilor în piatră de la ansamblul Curtea de Argeş.<br />
Din ctitoria Craioveştilor, astăzi se mai păstrează doar bisericuţa Bolniţei (1520-1521).<br />
În cele peste cinci secole de existenţă, mănăstirea a fost un centru de cultură foarte important pentru<br />
Ţara Românească, comparabil cu mănăstirea Neamţ din Moldova. De remarcat faptul că în complexul<br />
monahal de la Bistriţa s-a instalat prima tiparniţă din Ţara Românească, a ieromonahului Macarie, precum <strong>şi</strong><br />
o legătorie de cărţi bisericeşti. Aici - după opinia unor cercetători - s-a tipărit, în anul 1508, Liturghierul<br />
slavon al călugărului Macarie, prima carte tipărită pe pământ românesc. Ieromonahul Eftimie, egumen al<br />
mănăstirii, a redactat în limba română primul act mănăstiresc, cunoscut sub numele de Zapisul lui Eftimie, în<br />
1573. Un alt reprezentant al şcolii slavo-române este ieromonahul Mihail Moxa, care în 1620 tipăreşte<br />
Cronica Universală, iar în 1640 Pravila de la Govora.<br />
În anul 1683, domnitorul Constantin Brâncoveanu dăruieşte mănăstirii un policandru ornat cu ouă de<br />
struţ, lucrat la Viena, mai multe obiecte de cult, cărţi liturgice <strong>şi</strong> clopotul mare, care cântăreşte 800 kg. Tot<br />
acum a fost reparat întreg complexul monahal, aşezământ zugrăvit în 1820 de banul Grigore Brâncoveanul.<br />
După anii 1877-1878, aici a funcţionat un spital militar al Crucii Ro<strong>şi</strong>i, iar între 1883-1895 a<br />
funcţionat o şcoală militară, pe băncile căreia s-au format Alexandru Averescu, Ion Dragalina, David<br />
Praporgescu, Eremia Grigorescu. În anul 1904 este înfiinţat aici, de către mareşalul Averescu, un orfelinat;<br />
între 1908-1911 aici î<strong>şi</strong> are sediul primul Seminar Episcopal al Râmnicului; între 1913-1948 aici a funcţionat<br />
un liceu de fete; în 1948 a fost transformată, prin hotărârea Sfântului Sinod, în mănăstire cu obşte de maici,<br />
iar apoi prin decretul 410/1959 desfiinţată. În anul 1940, aici a stat cu domiciliu forţat generalul Ion<br />
Antonescu, înainte de preluarea puterii de la regele Carol al II-lea.<br />
În 1984 se începe un amplu proces de revigorare a vieţii monahale sub îndrumarea episcopului<br />
Gherasim, organizându-se un centru de conservare <strong>şi</strong> restaurare a bunurilor de patrimoniu: icoane <strong>şi</strong> cărţi.<br />
Din anul 2003 se va deschide, în incinta mănăstirii Bistriţa, <strong>şi</strong> un muzeu al tiparului <strong>şi</strong> cărţii bisericeşti<br />
vâlcene.<br />
Construcţia actuală a mănăstirii datează din vremea domniei lui Gheorghe Bibescu. Puternicul<br />
cutremur din 1838 va afecta întreaga construcţie, ce va fi restaurată timp de 10 ani, începând cu 1846 <strong>şi</strong><br />
terminând la 15 august 1855, în timpul domnitorului Ştirbei Vodă, când a fost sfinţită biserica mare închinată<br />
Adormirii Maicii Domnului.<br />
Biserica este construită în stil neogotic, cu dimensiuni generoase, având aspect de catedrală. Are o<br />
turlă mare, cilindrică pe naos, <strong>şi</strong> altele două mai mici, paralelipipedice pe pronaos, o absidă flancată de două<br />
absidiole laterale <strong>şi</strong> două frontoane triunghiulare pe laturi. Interiorul impresionează prin mărime, iar ochiul<br />
deprins cu stilul bizantin este contrariat de catapeteasma în stil gotic, executată la Viena. Pictura noii biserici,<br />
în ulei, a fost executată de pictorul Gheorghe Tătărescu în 1850, o pictură realistă, monumentală, cu registre<br />
largi. Pictura este modernă, la intrare aflându-se portretele murale ale lui Barbu Craiovescu <strong>şi</strong> al principelui<br />
domnitor din anul 1855, Barbu Ştirbei. În interior se află <strong>şi</strong> mormântul ctitorului.<br />
24