1.1 Patrimoniu natural A. Situaţia geografică şi dimensiunea ... - FPDL
1.1 Patrimoniu natural A. Situaţia geografică şi dimensiunea ... - FPDL
1.1 Patrimoniu natural A. Situaţia geografică şi dimensiunea ... - FPDL
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
coborând mult în pădurile de la poalele muntelui. Se întâlnesc <strong>şi</strong> specii submediteraneene datorită<br />
influenţelor submediteraneene resimţite până în această zonă.<br />
Întâlnim <strong>şi</strong> inversiuni ale etajelor vegetale forestiere, pe văile adânci, în sectoarele de chei.<br />
Etajarea vegetaţiei (după Gh. Popescu,1974):<br />
1. Etajul nemoral (al pădurilor de foioase)<br />
a) Subetajul gorunetelor<br />
b) Subetajul făgetelor<br />
c) Subetajul pădurilor de fag cu ră<strong>şi</strong>noase<br />
2. Etajul boreal (al molidişurilor)<br />
3. Etajul subalpin<br />
Etajul nemoral (al pădurilor de foioase) se întâlneşte între 500 m <strong>şi</strong> 1400 m, iar făgetele cu molid<br />
<strong>şi</strong> brad ajung uneori până pe creastă.<br />
Subetajele sunt :<br />
a) Subetajul gorunetelor - este reprezentat prin alternanţa fag cu gorun. În vreme ce gorunul preferă<br />
pantele sudice, sud-estice, fagul se instalează pe pantele nordice, mai umede <strong>şi</strong> mai reci.<br />
Vegetaţia lemnoasă se încadrează la următoarele asociaţii: Querco(petraea)-Carpinatum-Fagetum <strong>şi</strong><br />
Galio-(kitabelii)-Fagetum.<br />
Pe lângă cele două specii mai întâlnim: F. Orientaliss; F. taurica - hibrid, căruia li se adaugă specii de<br />
arbori precum carpen (Carpinus betulus), ulm (Ulmus glabra, U. scabra, Ulmus foliacea, Ulmus montana),<br />
tei (Tilia cordata, T. Parviflora, T. platyphyllos), arţar (Acer tataricum), Fraxinus ornus, stejar (Quercus<br />
petraea, Q. robur), plop (Populus tremula), mesteacăn (Betula pendula, B. verrucosa), salcie (Salix caprae),<br />
paltin (Acer platanoides, A. campestre), Sorbus oncuparia, Prunus avium, păr sălbatic (Pyrus piraster), măr<br />
sălbatic (Malus silvestris), Cerasus avium, cireş sălbatic etc. (Buia, Păun,1967).<br />
b) Subetajul făgetelor are cea mai largă răspândire dintre pădurile din zonă <strong>şi</strong> este reprezentat prin<br />
păduri întinse de fag. Altitudinal, acest subetaj începe la 700 m <strong>şi</strong> se desfăşoară până la 1200 - 1300 m. Este<br />
reprezentat prin păduri montane de fag, caracterizat prin lipsa gorunului <strong>şi</strong> apariţia câtorva specii ierboase<br />
montan-carpatice, care le deosebesc de făgetele de deal. Făgetele de munte aparţin din punct de vedere<br />
fitocenologic alianţelor Fagion dacicum, Deschampsio-Fagium, Acerion, Cephalanthero, Fagion. Alianţa<br />
Fagion dacicum cuprinde asociaţii montane de fag caracterizate de următoarele specii ierboase: (Pulmonaria<br />
rubra, Symphtum cordatum, rannunculus carpaticus). Se mai disting, de asemenea, făgete montane cu<br />
Oxalis-Dentoriu-Asperula, făgete cu Epipactis-Cephalanthera, făgete cu Rubus cristus, făgete cu<br />
Calamagrostis-Luzula, făgete cu Vaccinium, (Gh. Ploaie, 1998).<br />
c) Subetajul pădurilor de fag cu ră<strong>şi</strong>noase<br />
Limita inferioară este greu de stabilit deoarece, datorită unui efect compensatoriu climatic, speciile<br />
de ră<strong>şi</strong>noase: molidul (Picea abies) <strong>şi</strong> mai ales bradul (Abies alba), coboară pe văi până la altitudini destul de<br />
mici (600 - 650 m) în Cheile Bistriţei sau Costeşti, formând păduri de amestec cu fagul.<br />
În general, pădurile de amestec se extind la altitudini cuprinse între 500 <strong>şi</strong> 1500 m. În cadrul acestui<br />
subetaj se găsesc specii de conifere precum: brad (Abies alba), molid (Picea abies), pin (Pinus sylvestris),<br />
zadă (Larix decidua ssp. carpatica), tisă (Taxus baccata), în amestec cu foioase din etajele inferioare, în<br />
special mesteacăn (Betula pendula), paltin de munte (Acer pseudoplatanus), plop (Populus tremula), frasin<br />
(Fraxinus excelsior), tei (Tilia cordata), ulm (Ulmus scabra), <strong>şi</strong> mai rar carpen (Carpinus betulus), paltin<br />
(Acer campestre, A. platanoides), salcie (Salix capraea).<br />
Etajul boreal (al molidişurilor) este destul de bine reprezentat, pădurile de ră<strong>şi</strong>noase fiind cuprinse<br />
între altitudini de 1200 <strong>şi</strong> 1850 m <strong>şi</strong> aparţinând din punct de vedere fitocenologic asociaţiei Piceetum<br />
carpaticum (Gh. Popescu, 1974).<br />
Cuprind în special molid (Picea abies, excelsa) <strong>şi</strong>, mai rar, brad (Abies alba), zadă (Larix decidua ssp.<br />
carpatica), pin ( Pinus sivestris, P. montana), iar în apropierea versanţilor stânco<strong>şi</strong> tisă (Taxus baccata).<br />
13