Serge Brussolo - Kamikaze spaţiali Capitolul I ... - Churry-Burry
Serge Brussolo - Kamikaze spaţiali Capitolul I ... - Churry-Burry
Serge Brussolo - Kamikaze spaţiali Capitolul I ... - Churry-Burry
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
străduit să supravieţuiască şi a fost demobilizat cu câteva luni înainte de semnarea armistiţiului. S-a<br />
întors. În buzunarul cămăşii, o hârtie oficială preciza că soldatul clasa întâi Lisiah Eggle era lăsat la<br />
vatră pentru tulburări nervoase. Respectiva afecţiune se găsea desemnată sub termenul de<br />
„structură nevrotică, cu tendinţă depresivă". Nimeni n-a îndrăznit să-l întrebe pe tânăr de ce avea<br />
mereu mâinile acoperite cu mănuşi albe, fără nici o legătură cu expresia sa descompusă. De altfel,<br />
Lisiah devenise deosebit de irascibil. Cel mai mic incident: un pahar răsturnat, o pată pe faţa de<br />
masă a restaurantului, îi stârnea furii turbate, frizând crizele de nervi. Mai presus de toate, nu putea<br />
suferi uşile glisante...<br />
De fiecare dată când câte o uşă pe şină se trântea violent, scrâşnetul ascuţit, urmat de detonaţia<br />
seacă a cârligului ce se agăţa, îi irita un punct sensibil al creierului, unde intrase pentru totdeauna<br />
amintirea unei portiere de elicopter descuiată brusc, lunecând ca o ghilotină, în timp ce braţul<br />
mitraliorului, întins în exterior, încerca să învârtească arma blocată.<br />
Şi atunci, în aparatul ce cădea liber, doborât de antiaeriana inamică, panoul se închidea, strivind<br />
cu acelaşi trosnet ţeava şi braţul...<br />
Braţul lui.<br />
Păstra intact filmul celor ce urmaseră: tetanizarea roşie, dincolo de ţipăt, în faţa retinei cu<br />
literele galbene vopsite pe batantul care dansa prosteşte: LEVEL HERE. După care, din ceaţa uitării se<br />
iveau încet alte secvenţe. Imagini din spital.<br />
De la grefa.<br />
Odată ce elicopterul se înfundase în orezărie, în mijlocul bulelor de gaz, trebuise să se taie cu<br />
lampa de sudură canatul, în timp ce gloanţele trasoare răpăiau pe fuzelajul turtit. Braţul înconjura<br />
ţeava cu ventilaţie a mitralierei, ca un piton rătăcit pe o autostradă, prins de roata unui camion de<br />
treizeci de tone.<br />
(Începând din acel moment, imaginile deveneau mai tulburi, mult mai tulburi.) Îşi amintea<br />
perfect, însă, clădirile antenei chirurgicale strivite sub ploaie. Braţul său dobândise, până la cot,<br />
consistenţa unei bucăţi de piele maltratată şi cusută stângaci peste un hău de spongiozităţi galbene<br />
şi rău mirositoare. Ciborgul-Chirurg operase în timpul unei alarme, fără lumină, bazându-se numai<br />
pe razele infraroşii ale celulelor lui vizuale.<br />
Amputare. Cuvântul reverberase în spiritul lui Lisiah, croindu-şi drum prin vata anesteziei.<br />
Mortierele bombardau spitalul, ochind depozitul de muniţii din imediata apropiere. La banca de<br />
organe nu se găsise decât un singur braţ transplantabil de dimensiuni similare şi, când îşi<br />
recăpătase cunoştinţa, Lisiah observase, cu mirare şi deriziune, că era braţul unui om DE RASĂ<br />
NEAGRĂ!<br />
Membrul, de altfel, funcţiona perfect. Totuşi, nu percepea nici o senzaţie. Era ca o proteză de<br />
carne vie, impermeabilă la căldură, frig, înţepături, iar Lisiah trebuia uneori să-şi facă incizii, să<br />
sângereze, pentru a se încredinţa că nu era din cauciuc. Prima oară când se văzuse gol, la ieşirea<br />
dintr-o baie, cu trupul alb ca zăpada îmbrobonat de picături, nu-şi putuse alunga impresia grotescă<br />
de a-şi fi cufundat braţul drept, până la umăr, într-un butoi cu gudron. „Ca să-ţi cauţi acolo<br />
decoraţia!" ar fi adăugat Fatty Grocer, al doilea mitralior, dacă nu-l înghiţea orezăria.<br />
Astfel, trebuise să înveţe a trăi cu acel membru de manechin, real totuşi, prelungire a trupului<br />
său şi totuşi NEGRU. Când urina, Lisiah credea mereu că în spatele lui stătea un negru, care-i ţinea<br />
cu deferenţă sexul în mână. Tulburi erau senzaţiile acelor degete pe care nu şi le simţea ca fiind ale<br />
lui, ale acelei mâini străine aplicată pe el. Când se masturba, avea impresia că-l mângâia un negru,<br />
căci degetele aparţineau unui bărbat, unui bărbat puternic, îngroşate cu bătăturile comune<br />
luptătorilor de karate. Atunci, cu trupul său alb şi suplu, el devenea principiul feminin al unui rit<br />
homosexual în care negrul era stăpânul. Degeaba repetase „Eu comand acest braţ!", nu se întâmpla<br />
nimic. În acelaşi timp, insensibilitatea membrului îi conferea o putere de transgresiune magică în<br />
măsura în care Lisiah nu reuşea să şi-l integreze în schema sa corporală. Rămânea BRAŢUL ALTUIA.<br />
Ce conta, astfel, că degetele lungi şi cornoase tocau cu un atemi gâtul unui sticlete! Un brici, în<br />
palma aceea necunoscută, era capabil de multe perversiuni, iar Lisiah nu se simţea deloc<br />
responsabil.