IUC Curs final v4 - eComunitate
IUC Curs final v4 - eComunitate
IUC Curs final v4 - eComunitate
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Cuprins<br />
1. COMPONENTELE UNUI SISTEM DE CALCUL........................................................................................ 5<br />
1.1. OBIECTIVE................................................................................................................................................... 5<br />
1.2. SISTEMUL DE CALCUL – SISTEM DE PRELUCRARE A INFORMAŢIILOR........................................................ 5<br />
1.3. MODELUL STRUCTURAL AL UNUI SISTEM DE CALCUL ................................................................................ 5<br />
1.3.1. Sistem de Calcul cu sistem de I/E cu transfer programat .......................................................... 6<br />
1.3.2. Sistem de Calcul cu sistem de I/E cu transfer prin Acces Direct la Memorie (DMA) ............. 6<br />
1.4. MODELUL FUNCŢIONAL AL UNUI SISTEM DE CALCUL ................................................................................. 7<br />
1.5. COMPONENTELE HARDWARE ALE SISTEMULUI DE CALCUL........................................................................ 8<br />
1.5.1. Placa de baza ................................................................................................................................... 8<br />
1.5.2. Unitatea centrala de procesare – CPU.......................................................................................... 9<br />
1.5.3. BIOS – Basic Input/Output System................................................................................................ 9<br />
1.5.4. Sloturile de extensie......................................................................................................................... 9<br />
1.5.5. Tipuri de magistrale.......................................................................................................................... 9<br />
1.5.6. Memoria sistemului de calcul.......................................................................................................... 9<br />
1.5.7. Monitoare si placi video ................................................................................................................... 9<br />
1.5.8. Conectori externi – porturile.......................................................................................................... 10<br />
1.5.9. Componente de stocare a datelor................................................................................................ 11<br />
1.5.10. Carcasa si sursa de tensiune a calculatorului.......................................................................... 11<br />
1.5.11. Componente de retea .................................................................................................................. 11<br />
1.6. DISPOZITIVE PORTABILE ........................................................................................................................... 12<br />
2. INSTALAREA SI PORNIREA UNUI SISTEM DE CALCUL................................................................... 13<br />
3. LUCRUL CU INTERFATA GRAFICA (FERESTRE) IN WINDOWS..................................................... 15<br />
3.1. FEREASTRA UNEI APLICATII....................................................................................................................... 15<br />
3.2. REDIMENSIONAREA UNEI FERESTRE......................................................................................................... 15<br />
3.3. COMUTAREA INTRE FERESTRE ................................................................................................................. 16<br />
4. LUCRUL CU SISTEMUL DE FISIERE....................................................................................................... 17<br />
4.1. NOTIUNI INTRODUCTIVE ............................................................................................................................ 17<br />
4.2. CUM ORGANIZEAZA WINDOWS FISIERELE SI FOLDERELE......................................................................... 17<br />
4.3. TIPURI DE FISIERE ..................................................................................................................................... 18<br />
4.4. STRUCTURA UNUI FOLDER........................................................................................................................ 18<br />
4.5. VIZUALIZAREA FISIERELOR DINTR-UN FOLDER ......................................................................................... 18<br />
4.6. GASIREA FISIERELOR................................................................................................................................ 19<br />
4.7. COPIEREA SI MUTAREA FISIERELOR SI FOLDERELOR ............................................................................... 20<br />
4.8. CREAREA SI STERGEREA FISIERELOR ...................................................................................................... 21<br />
4.9. SCRIEREA PE CD/DVD............................................................................................................................. 21<br />
5. FACILITATI MULTIMEDIA .......................................................................................................................... 23<br />
5.1. ELEMENTE MULTIMEDIA DE BAZA.............................................................................................................. 23<br />
5.1.1. Hardware de baza necesar........................................................................................................... 23<br />
5.1.2. Placa video ...................................................................................................................................... 24<br />
1
2<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
5.1.3. Caracterizarea monitoarelor de calculator.................................................................................. 24<br />
5.1.4. Formate de fisiere multimedia ...................................................................................................... 25<br />
5.1.5. Hardware si software MPEG......................................................................................................... 25<br />
5.2. PLACA DE ACCELERARE VIDEO ................................................................................................................. 25<br />
5.2.1. Tipurile PCI si AGP ........................................................................................................................ 25<br />
5.2.2. Instalarea si configurarea driver-elor si aplicatiilor pentru placa video................................... 25<br />
5.3. PLACA DE CAPTURA VIDEO ....................................................................................................................... 26<br />
5.4. PLACA DE SUNET....................................................................................................................................... 26<br />
5.4.1. Functionarea unei placi de sunet ................................................................................................. 26<br />
5.4.2. USB, PCI si sunet integrat............................................................................................................. 27<br />
5.4.3. MIDI si conectare la surse audio externe.................................................................................... 27<br />
5.5. CD SI DVD................................................................................................................................................ 28<br />
5.5.1. Unitatile CD-ROM........................................................................................................................... 28<br />
5.5.2. Inregistrarea CD-urilor folosind tehnologiile CD-R si CD-RW.................................................. 29<br />
5.5.3. Extragerea de muzica de pe CD-uri audio.................................................................................. 29<br />
5.5.4. Unitatea DVD .................................................................................................................................. 29<br />
5.5.5. DVD-uri reinscriptibile .................................................................................................................... 29<br />
5.5.6. Standarde de scriere pe CD ......................................................................................................... 30<br />
5.5.7. Formate de DVD-uri ....................................................................................................................... 30<br />
5.6. VIDEO DIGITAL........................................................................................................................................... 30<br />
5.6.1. Camere foto digitale si camere video digitale............................................................................. 30<br />
5.7. EXERCITII SI INTREBARI............................................................................................................................. 31<br />
6. INSTALARE APLICATII............................................................................................................................... 34<br />
6.1. NOTIUNI INTRODUCTIVE ............................................................................................................................ 34<br />
6.2. INSTALARE OPEN OFFICE......................................................................................................................... 34<br />
6.3. INSTALARE APLICATIE PENTRU CONVERSIE DOCUMENTE IN FORMAT PDF............................................... 35<br />
6.4. INSTALARE YAHOO MESSENGER.............................................................................................................. 36<br />
6.4.1. Salvarea aplicatiei .......................................................................................................................... 36<br />
6.4.2. Instalarea aplicatiei......................................................................................................................... 36<br />
6.4.3. Lansarea aplicatiei.......................................................................................................................... 37<br />
6.5. INSTALARE SKYPE..................................................................................................................................... 37<br />
7. LUCRUL CU DOCUMENTE ........................................................................................................................ 38<br />
7.1. PRINTAREA UNUI DOCUMENT.................................................................................................................... 38<br />
7.2. SCANAREA UNUI DOCUMENT FOLOSIND WINDOWS VISTA ....................................................................... 38<br />
7.3. TRECEREA DIN FORMATUL DOC IN FORMAT PDF ................................................................................... 38<br />
7.4. CREAREA UNEI ARHIVE ZIP IN WINDOWS VISTA...................................................................................... 39<br />
7.5. DECOMPRIMAREA UNEI ARHIVE ZIP IN WINDOWS VISTA......................................................................... 40<br />
7.6. ATASARE FISIER LA EMAIL......................................................................................................................... 40<br />
8. EDITARE CU NOTEPAD ............................................................................................................................. 42<br />
9. PROCESOARE DE TEXTE ......................................................................................................................... 46<br />
9.1. OBIECTIVE................................................................................................................................................. 46<br />
9.2. INTRODUCERE IN OPENOFFICE ................................................................................................................ 46<br />
9.2.1. Pornirea OpenOffice ...................................................................................................................... 46<br />
9.2.2. Elementele ferestrei OpenOffice .................................................................................................. 47<br />
9.2.3. Utilizarea Meniurilor OpenOffice .................................................................................................. 48<br />
9.2.4. Introducerea textului....................................................................................................................... 48<br />
9.2.5. Salvarea unui document................................................................................................................ 48<br />
9.2.6. Inchiderea unui document si iesirea din OpenOffice................................................................. 49<br />
9.3. EDITAREA UNUI DOCUMENT ...................................................................................................................... 50<br />
9.3.1. Deschiderea unui fisier existent.................................................................................................... 50<br />
9.3.2. Navigarea printr-un document ...................................................................................................... 50<br />
9.3.3. Utilizarea barelor de defilare ......................................................................................................... 51<br />
9.3.4. Inserarea textului intr-un document ............................................................................................. 51<br />
9.3.5. Selectarea textului .......................................................................................................................... 52<br />
9.3.6. Stergerea si restabilirea textului intr-un document .................................................................... 53<br />
9.3.7. Crearea unui folder......................................................................................................................... 53<br />
9.4. FORMATAREA TEXTULUI............................................................................................................................ 54
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
9.4.1. Utilizarea barei de instrumente Formatare pentru a formata textul......................................... 54<br />
9.4.2. Alinierea textului intr-un document............................................................................................... 55<br />
9.4.3. Aplicarea stilurilor unui text ........................................................................................................... 55<br />
9.4.4. Formatarea unui text – aplicatie practica .................................................................................... 56<br />
10. LUCRUL CU PRELUCRARE TABELARA............................................................................................. 65<br />
10.1. NOTIUNI DE BAZA .................................................................................................................................... 65<br />
10.2. INTRODUCERE DATE ............................................................................................................................... 66<br />
10.3. UMPLEREA AUTOMATA A CELULELOR..................................................................................................... 67<br />
10.4. COPIEREA, MUTAREA SI STERGEREA DATELOR...................................................................................... 68<br />
10.5. INSERAREA SI STERGEREA DE RANDURI, COLOANE, CELULE................................................................. 69<br />
10.6. UTILIZAREA FORMULELOR DE CALCUL.................................................................................................... 70<br />
10.7. FORMATARE CELULE............................................................................................................................... 72<br />
10.8. INTRODUCEREA DE FILTRE DE DATE ...................................................................................................... 74<br />
10.9. REPREZENTARI GRAFICE ........................................................................................................................ 74<br />
11. REALIZAREA UNEI PREZENTARI IN POWERPOINT/OPEN OFFICE IMPRESS......................... 76<br />
12. LUCRUL IN INTERNET: BROWSING..................................................................................................... 81<br />
12.1. INTERNET EXPLORER ............................................................................................................................. 81<br />
12.2. MOZILLA FIREFOX................................................................................................................................... 82<br />
13. FOLOSIRE WEBMAIL: YAHOO, GMAIL ............................................................................................... 86<br />
13.1. WEBMAIL YAHOO.................................................................................................................................... 86<br />
13.2. WEBMAIL GMAIL...................................................................................................................................... 91<br />
14. CONFIGURARE CLIENT E-MAIL (PENTRU UN CONT LA GMAIL)................................................. 93<br />
14.1. OUTLOOK2003 ....................................................................................................................................... 93<br />
14.2. THUNDERBIRD 1.5 .................................................................................................................................. 95<br />
15. APLICATIA SKYPE .................................................................................................................................... 97<br />
15.1. FUNCTIILE OFERITE DE SKYPE ............................................................................................................... 97<br />
15.2. FOLOSIREA APLICATIEI SKYPE................................................................................................................ 97<br />
16. APLICATIA YAHOO MESSENGER ...................................................................................................... 100<br />
16.1. FUNCTIILE OFERITE DE YAHOO MESSENGER....................................................................................... 100<br />
16.2. FOLOSIREA APLICATIEI YAHOO MESSENGER....................................................................................... 100<br />
17. SALVAREA UNEI PAGINI SIMPLE WEB ............................................................................................ 106<br />
18. FUNDAMENTE ALE RETELELOR DE CALCULATOARE ............................................................... 108<br />
18.1. NOTIUNI INTRODUCTIVE DE RETELE DE CALCULATOARE...................................................................... 108<br />
18.1.1. Definirea unei retele de calculatoare....................................................................................... 108<br />
18.1.2. Servicii de fisiere, imprimare si aplicatie................................................................................. 108<br />
18.1.3. Servicii de posta electronica ..................................................................................................... 108<br />
18.1.4. Servicii de gestiunea directoarelor si a numelor in retea...................................................... 108<br />
18.1.5. Internetul...................................................................................................................................... 109<br />
18.1.6. Administrarea retelelor de calculatoare................................................................................... 109<br />
18.2. TIPURILE RETELELOR DE CALCULATOARE............................................................................................ 109<br />
18.2.1. Retele punct-la-punct................................................................................................................. 109<br />
18.2.2. Retele de tip client/server.......................................................................................................... 109<br />
18.2.3. Retele locale de calculatoare – LAN ....................................................................................... 110<br />
18.2.4. Retele de calculatoare de mare intindere – WAN ................................................................. 110<br />
18.3. ADAUGAREA UNEI PLACI DE RETEA INTR-UN SISTEM DE CALCUL......................................................... 110<br />
18.3.1. Ce este o placa de retea? ......................................................................................................... 110<br />
18.3.2. Setarea adresei de IP ................................................................................................................ 111<br />
18.3.3. Servere DHCP ............................................................................................................................ 111<br />
18.3.4. Setarea gateway-ului implicit al sistemului ............................................................................. 111<br />
18.3.5. Sistemul de rezolvare a numelor – DNS................................................................................. 111<br />
18.3.6. Activitate practica – Setarea adresei de IP / DHCP / default gateway / DNS server ....... 112<br />
18.4. COMPONENTELE FIZICE ALE UNEI RETELE DE CALCULATOARE............................................................ 112<br />
3
4<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
18.4.1. Topologiile retelelor de calculatoare........................................................................................ 112<br />
18.4.2. Suportul de transmisie al datelor in retele de calculatoare .................................................. 113<br />
18.4.3. Dispozitive de interconectare utilizate in retele de calculatoare.......................................... 113<br />
18.5. ARHITECTURILE RETELELOR LOCALE DE CALCULATOARE.................................................................... 113<br />
18.5.1. Arhitectura Ethernet ................................................................................................................... 113<br />
18.5.2. Arhitectura Token Ring.............................................................................................................. 113<br />
18.5.3. Arhitectura FDDI......................................................................................................................... 113<br />
18.6. PROTOCOALE DE RETEA SI MODELUL OSI ........................................................................................... 114<br />
18.6.1. Modelul de referinta OSI ........................................................................................................... 114<br />
18.6.2. Ce este un protocol de retea? .................................................................................................. 114<br />
18.6.3. Protocolul TCP/IP....................................................................................................................... 114<br />
18.6.4. Protocolul IPX/SPX .................................................................................................................... 115<br />
18.6.5. Protocolul NetBEUI .................................................................................................................... 115<br />
18.6.6. Protocolul AppleTalk .................................................................................................................. 115<br />
18.7. ACTIVITATE PRACTICA .......................................................................................................................... 115<br />
18.7.1. Utilitarul Ping ............................................................................................................................... 115<br />
18.7.2. Utilitarele ARP, RARP, si NSLOOKUP ................................................................................... 116<br />
18.7.3. Utilitarele netstat si tpcon .......................................................................................................... 116<br />
18.7.4. Utilitarul nbstat ............................................................................................................................ 116<br />
18.7.5. Utilitarele ipconfig, winipconfig, config, si ifconfig.................................................................. 117<br />
18.7.6. Utilitarele tracert, iptrace, si traceroute ................................................................................... 117<br />
19. MASURI PREVENTIVE PENTRU BUNA INTRETINERE A UNUI CALCULATOR....................... 118<br />
19.1. INTRETINEREA PREVENTIVA SI TEHNICIANUL........................................................................................ 118<br />
19.1.1. Elementele unui program de intretinere preventiva .............................................................. 118<br />
19.1.2. Unelte si echipamente ............................................................................................................... 118<br />
19.1.3. Reguli de mediu pentru camera server-elor ........................................................................... 119<br />
19.2. DESCARCAREA ELECTROSTATICA ........................................................................................................ 120<br />
19.3. INTRETINERE PREVENTIVA PENTRU ECHIPAMENTELE PERIFERICE ...................................................... 121<br />
19.3.1. Monitorul ...................................................................................................................................... 121<br />
19.3.2. Mouse-ul ...................................................................................................................................... 121<br />
19.3.3. Tastatura...................................................................................................................................... 121<br />
19.3.4. Imprimanta................................................................................................................................... 122<br />
19.3.5. Scanner-ul ................................................................................................................................... 122<br />
19.4. INTRETINERE PREVENTIVA PENTRU APLICATIILE SOFTWARE CE RULEAZA PE UN CALCULATOR.......... 122<br />
19.4.1. Utilitare software......................................................................................................................... 122<br />
19.4.2. Responsabilitatile utilizatorului ................................................................................................. 123<br />
19.4.3. Anti-virusi ..................................................................................................................................... 123<br />
19.4.4. Firewall......................................................................................................................................... 124<br />
19.5. DIAGNOSTICAREA PROBLEMELOR HARDWARE..................................................................................... 125<br />
19.5.1. Elemente de baza ale diagnosticarii problemelor hardware ................................................ 125<br />
19.5.2. Diagnosticarea problemelor componentelor hardware interne............................................ 127<br />
19.5.3. Diagnosticarea problemelor dispozitivelor periferice ............................................................ 130<br />
19.6. DIAGNOSTICAREA PROBLEMELOR SOFTWARE ..................................................................................... 130<br />
19.6.1. Probleme comune ale sistemului de operare Windows........................................................ 130<br />
19.6.2. Utilitare pentru diagnosticarea problemelor sistemelor de operare Windows................... 131<br />
19.6.3. Probleme cu aplicatiile de conectare la retea in sistemul de operare Windows ............... 132<br />
19.7. EXERCITII .............................................................................................................................................. 133
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
1.1. Obiective<br />
1. COMPONENTELE UNUI SISTEM DE CALCUL<br />
Principalele obiective ale acestui capitol introductiv sunt următoarele:<br />
• caracterizarea noţiunii de informaţie, reprezentarea şi prelucrarea acesteia în sistemele tehnice<br />
• modelul structural al unui Sistem de Calcul<br />
• prezentarea unui model funcţional al unui Sistem de Calcul, ca o ierarhie de maşini virtuale<br />
• componentele hardware ale unui Sistem de Calcul<br />
• prezentarea pe scurt a unui Sistem de Calcul Portabil<br />
1.2. Sistemul de Calcul – Sistem de prelucrare a informaţiilor<br />
Vom considera informaţia o noţiune primară, profundă, similară noţiunii de materie. Informaţia poate<br />
fi regăsită în întregul ciclu material, începând cu lumea cuantică şi microscopică şi continuând în<br />
lumea vie şi sistemele tehnice. În legătură cu informaţia, vom considera următoarele probleme :<br />
• structurarea şi reprezentarea<br />
• stocarea pe diferite suporturi de informaţie<br />
• prelucrarea<br />
• transmiterea<br />
În sistemele tehnice, informaţia este reprezentată în principal sub formă analogică şi sub forma<br />
discretă (numerică). Sistemul binar trebuie să distingă doar două valori, deci constituie metoda cea mai<br />
sigură de codificare numerică a informaţiilor. Unitatea de informaţie elementară este în acest caz cifra<br />
binară denumită "Bit". Un bit poate avea doar doua valori, respectiv "0" sau "1".<br />
1.3. Modelul structural al unui Sistem de Calcul<br />
Atât funcţional, cât şi prin construcţie calculatorul este un sistem logic. O caracteristică esenţială a<br />
unui astfel de sistem este posibilitatea de a descrie funcţionarea acestuia independent de detaliile de<br />
realizare fizică concrete.<br />
In trare<br />
E P<br />
in tra re<br />
In terfata<br />
intrare<br />
M emo rie<br />
R EG<br />
U AL<br />
UC d a<br />
fluxul datelor<br />
fluxul informatiilor de control care asigurã interactiunea<br />
corectã a celor trei subsisteme<br />
5<br />
U C P<br />
UC<br />
In terfata<br />
ies ire<br />
Astfel, indiferent de domeniul de aplicaţii, calculatorul poate să fie privit într-o primă aproximaţie ca<br />
un sistem cu o comportare deterministă, predictibilă, primind la intrare date pe care le prelucrează si<br />
generând la ieşire rezultate.<br />
UCda – Unitatea de comanda are rolul de a citi, interpreta si executa instructiunile reprezentate sub<br />
forma binara.<br />
MB<br />
E P<br />
iesire<br />
Iesire
6<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
UAL – Unitatea Aritmetica Logica are rolul de a efectua operatii aritmetice elementare, operatii<br />
logice, operatii de deplasare stanga/dreapta, etc.<br />
REG – Registre Generale au rolul de a pastra temporar informatia care se prelucreaza sau au un rol<br />
predefinit pentru operatiile de adresare memorie.<br />
Memoria – are rolul de a pastra sub forma binara instructiunile si datele.<br />
UCP – Unitatea centrala de prelucrare este ansamblul format din Unitatea de comanda, Unitatea<br />
arimetica logica si Registrele generale; UCP = {UCda + UAL + REG}.<br />
UC – Unitatea Centrala este ansamblul format din UCP si Memorie; UC = {UCP + Memorie}.<br />
Interfetele I/E au rolul de a asigura atât conversia în semnale electrice a datelor reprezentate pe<br />
diferite suporturi în mediul extern cât şi transformarea acestor semnale în vectori binari cu structura<br />
cerută de subsistemul de prelucrare. În mod similar interfetele de ieşire trebuie să asigure operaţii<br />
similare pentru rezultatele trimise spre mediul extern.<br />
Masina de Baza este ansamblul format din Unitatea Centrala si Interfetele de Intrare/Iesire; MB=<br />
{UC + Intefete I/E}.<br />
Echipamente de I/E sunt echipamentele prin care informatia ajunge din/sau spre mediul extern<br />
(Tastatura, Monitor, Mouse, Imprimanta, Scanner, etc)<br />
SPB – Sistemul de Programe de Baza reprezinta programele de baza care asigura buna functionare a<br />
sistemului ( Sistemul de Operare, Limbaje si medii de programare,etc)<br />
SC –Sistemul de Calcul este format din ansamblul Masina de Baza, Echipamente de intrare/Iesire si<br />
Sistemul de Programe de Baza; CN = ( MB + Echipamente de I/E + SPB}.<br />
Conexiunile efective între diferite elemente funcţionale ale UCP, între UCP şi memorie, între UC şi<br />
interfeţele de I/E se pot face în diferite moduri, obţinându-se în mod corespunzător diferite structuri de<br />
sisteme de calcul<br />
Astfel dacă se consideră fluxul informaţiilor între UC şi interfeţele de I/E se obţin doua tipuri de<br />
transferuri de I/E, si anume:<br />
• Subsistem de I/E cu transfer programat<br />
• Subsistem de I/E cu transfer prin acces direct la memorie<br />
1.3.1. Sistem de Calcul cu sistem de I/E cu transfer programat<br />
MEM<br />
I Subsistem UCP Subsistem E<br />
intrare<br />
iesire<br />
În această schemă de organizare datele de I/E circulă direct prin registrele generale sub controlul<br />
UCP. Transferul se efectuează cuvânt cu cuvânt şi pentru fiecare cuvânt transferat UCP execută o<br />
secvenţă de instrucţiuni, numită program de I/E. Soluţia este în general simplu de implementat şi ca<br />
resurse hardware şi ca efort de programare dar se pretează numai la echipamente cu volum de date şi<br />
rată de transfer scăzute.<br />
1.3.2. Sistem de Calcul cu sistem de I/E cu transfer prin Acces Direct la Memorie (DMA)<br />
În cazul unor echipamente periferice cu viteza de transfer ridicată, discuri şi benzi magnetice de<br />
exemplu, programul care se execută pentru fiecare cuvânt transferat poate să fie prea lung, ceea ce ar<br />
duce la pierderea unor cuvinte. Pe de altă parte, volumul de date fiind ridicat, UCP ar fi ocupată mult
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
numai cu transferul datelor de I/E. În astfel de situaţii se utilizează transferul prin acces direct la<br />
memorie. Fluxul informaţiilor în acest caz este arătat în Fig. 3.<br />
I<br />
Subsistem<br />
intrare<br />
DMA<br />
MEM<br />
UCP<br />
7<br />
Subsistem<br />
iesire<br />
După iniţierea unui transfer, UCP poate continua cu alte activităţi. Transferul întregului bloc se<br />
execută sub controlul modului DMA. La sfârşitul transferului sau la apariţia unor evenimente, de<br />
exemplu erori de transfer, se cere din nou intervenţia UCP.<br />
1.4. Modelul funcţional al unui Sistem de Calcul<br />
În paragraful precedent s-a introdus modelul structural si s-a aratat ca sistemul de calcul este format<br />
din resursele fizice care alcătuiesc partea hardware şi un sistem de programe de bază şi aplicaţii care<br />
alcătuiesc partea de software a sistemului de calcul. Există şi un nivel intermediar între hardware şi<br />
software, denumit firmware, care este format din software incorporat în hardware în momentul<br />
fabricaţiei calculatorului. Programele care controlează direct resursele hardware şi programele care<br />
trebuie să fie prezente în calculator imediat după alimentarea calculatorului (BIOS), constituie partea<br />
de firmware. Modelul functional al unui Sistem de Calcul este prezentat in Fig 4.<br />
Nivelul 1 – Maşina de Baza reprezintă, împreună cu echipamentele de I/E, partea de hardware<br />
propriu-zisă a calculatorului. Acest nivel reflectă structura şi organizarea internă a calculatorului,<br />
modul de interconectare şi interacţiunile dintre unităţile funcţionale, fluxul datelor de I/E. De<br />
asemenea acest nivel reflectă şi arhitectura calculatorului aşa cum este el văzut de un programator la<br />
nivelul funcţiilor primitive. Acest nivel asigură în principal funcţiile de I/E de bază (BIOS) şi funcţii<br />
de acces direct la resursele fizice pentru testarea şi punerea la punct a programelor.<br />
Aplicatii Utilizator<br />
Aplicatii de Baza<br />
Limbaje si Medii de Programare<br />
Sistemul de Operare<br />
BIOS<br />
C, C++, C#, Java etc<br />
Masina<br />
de Baza<br />
Basic Input Output Sistem<br />
Windows, LINUX, SOLARIS, etc<br />
e-Mail, Internet explorer, FTP, editoare de texte, prelucrari<br />
tabelare, Baze de date, Biblioteci de programe, etc<br />
Aplicatii medicale, Sisteme de proiectare asistata de calculator, Aplicatii<br />
dedicate, etc<br />
E
8<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Nivelul 2 – Sistemului de operare reprezintă o colecţie de programe de bază care asigură pe de o<br />
parte o maşină cât mai eficientă şi comodă de utilizat pentru programator şi o utilizare cât mai<br />
eficientă a resurselor hardware şi software, pe de altă parte. Principalele funcţii ale unui sistem de<br />
operare sunt:<br />
• controlul încărcării şi execuţiei programelor, care asigură încărcarea în memoria internă a<br />
programelor preluate din memoria externă, lansarea în execuţie şi supravegherea execuţiei<br />
acestora;<br />
• operaţii de I/E mai evoluate, bazate pe funcţiile oferite de maşina de bază;<br />
• gestiunea fisierelor, care asigură crearea întreşinerea şi utilizarea fisierelor de date pe suporturile<br />
externe (magnetice, optice, etc);<br />
• gestiunea memoriei care asigură utilizarea şi protecţia memoriei interne în condiţiile în care mai<br />
multe procese pot fi active la un moment dat în memorie;<br />
• crearea, întreţinerea şi utilizarea bibliotecilor de programe de bază şi aplicaţii.<br />
Nivelul 3 – Limbaje si medii de programare. La acest nivel am situat limbajele de programare<br />
indiferent că sunt de nivel ridicat sau scăzut deoarece prin intermediul acestora programatorul are la<br />
dispoziţie un mod esenţial de comunicare cu calculatorul.<br />
Operaţia de conversie a unui program dintr-un limbaj în altul se numeşte translatare. Programul<br />
original se numeşte program sursă şi este scris în limbajul specific.<br />
În prezent există foarte multe limbaje de programare clasificate după diferite criterii. Astfel sunt:<br />
• Limbaje orientate maşină sau limbaje de nivel scăzut, care necesită din partea programatorului o<br />
cunoaştere bună a arhitecturii calculatorului. Translatarea programelor din limbaj de asamblare în<br />
limbaj maşină se face de către asamblor.<br />
• Limbaje de nivel înalt în care utilizatorul îşi scrie programele într-o manieră mai apropiată de<br />
modul de comunicare uzual. Limbajele de nivel înalt sunt mai eficiente pentru programator dar, în<br />
general mai ineficiente pentru maşină. Programele scrise în limbajele de nivel înalt în general sunt<br />
compilate, translatate de către compilatoare, direct în limbaje obiect pentru a fi excutate de către<br />
maşina de bază.<br />
Nivelul 4 – Aplicaţiile de baza reprezintă nivelul cel mai important pentru utilizator. Bibliotecile de<br />
programe de la acest nivel reflectă modul în care poate să utilizeze direct calculatorul în diferite<br />
aplicaţii şi uşurinţa cu care pot fi create noi programe de aplicaţii în domenii conexe sau total noi.<br />
Nivelul 5 – Aplicatiile utilizator reprezinta nivelul care cuprinde aplicatiile din diverse domenii de<br />
activitate.<br />
1.5. Componentele Hardware ale sistemului de calcul<br />
1.5.1. Placa de baza<br />
Placa de baza este centrul nervos al unui sistem de calcul. Tipul placii de baza determina daca sistemul<br />
este mono sau dual procesor, cate slot-uri de memorie si de extensie pot fi instalate in sistem, tipul de<br />
magistrala si controlerele disponibile. Astfel, toate componentele calculatorului vor fi conectate in<br />
placa de baza, sau vor depinde de functionarea acesteia. Placa de baza este cea mai mare componenta<br />
integrata a sistemului de calcul, si fiecare sistem detine una. Printre componentele placii de baza se<br />
numara: unitatea de procesare centrala, circuitele de control, magistrala sistemului, memoriile ROM si<br />
RAM, sloturile de extensie, si BIOSul. Componentele externe, cum ar fi tastatura, mouse-ul sau<br />
monitorul nu vor putea comunica cu sistemul daca nu vor fi si ele conectate direct la placa de baza, sau<br />
la extensii ale acesteia.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
1.5.2. Unitatea centrala de procesare – CPU<br />
Nici un calculator nu va putea functiona fara o unitate centrala de executie, sau CPU (Central<br />
Processing Unit). CPU-ul este numit in general si creierul calculatorului. Pe o placa de baza, CPU-ul<br />
este disponibil intr-un singur circuit integrat, numit microprocesor. CPU-ul este compus dintr-o unitate<br />
de control si o unitate aritmetica logica (ALU – Arithmetic/Logical Unit). Unitatea de control va<br />
coordona calculatorul si va determina ce programe se vor executa in ce ordine si va gestiona datele ce<br />
sunt trimise si primite de memoria sistemului. Unitatea de control va pastra date si instructiuni<br />
temporare in unitatea aritmetica logica locala, si apoi va directiona si controla semnalele catre alte<br />
echipamente cum ar fi discurile fixe, memoria principala sau porturile de intrare/iesire. Unitatea<br />
aritmetica logica va executa atat operatii aritmetice elementare, cum ar fi adunarea, scaderea,<br />
inmultirea si impartirea, cat si operatiuni logice.<br />
1.5.3. BIOS – Basic Input/Output System<br />
BIOS-ul contine instructiunile si datele necesare procesului de bootare al sistemului de calcul si este<br />
uneori denumit si firmware. Cipul ROM ce contine memoria BIOS se mai numeste ROM BIOS, si se<br />
gaseste pe placa de baza. BIOS-ul este extrem de important in sistem deoarece el determina ce resurse<br />
sunt disponibile pentru a fi folosite de catre utilizatori: discuri fixe si flexibile, dimensiunea si tipul<br />
memoriei si asa mai departe.<br />
1.5.4. Sloturile de extensie<br />
Sloturile de extensie, sunt niste conectori de pe placa de baza in care se pot instala alte placi de<br />
extensie, cum ar fi placile video, de sunet sau de retea, ce vor spori functionalitatea sistemului de<br />
calcul. Cele mai des intalnite tipuri de sloturi includ ISA (Industry Standard Architecture), PCI<br />
(Peripheral Component Interconnect), si AGP(Accelerated Graphics Port). In prezent exista atat<br />
extensii ale sloturilor PCI si anume PCI-X, cat si noi sloturi, de tip PCI-E sau PCIe (PCI Express), ce<br />
au fost dezvoltate pentru a functiona la viteze mult mai mari decat sloturile PCI sau AGP.<br />
1.5.5. Tipuri de magistrale<br />
Componentele de baza ale fiecarui sistem de calcul sunt conectate intre ele prin magistrale. Magistrala<br />
intregului sistem este o colectie de conductori paraleli (trasee metalice pe placile de circuite integrate)<br />
ce ajuta la transmiterea datelor si a comenzilor intre diversele entitati ce compun sistemul de calcul.<br />
Exista trei tipuri majore de magistrale, si anume de adrese, de date, si de control.<br />
1.5.6. Memoria sistemului de calcul<br />
Memoria volatila sau RAM (Random Access Memory), este locatia in care sunt incarcate sistemul de<br />
operare al calculatorului, impreuna cu toate aplicatiile utilizator si datele asociate acestora, pentru a<br />
putea fi cat mai rapid accesate de catre microprocesor. Memoria Cache, este o memorie temporara,<br />
utilizata pentru a imbunatati performantele sistemului. Continutul memoriei volatile (RAM) se pierde<br />
odata cu inchiderea sistemului de calcul. Cu cat detine mai multa memorie, cu atat sistemul poate<br />
accesa si procesa fisiere si date mai multe. Majoritatea programelor au necesitati tipice de memorie.<br />
Dimensiuni tipice ale memoriei volatile intr-un sistem de calcul modern variaza intre 256MB si 2GB.<br />
Memoriile Cache sunt o forma specializata de cipuri de memorie, dezvoltate pentru a imbunatati<br />
performantele memoriei sistemului. In memoria Cache se salveaza date ce sunt accesate frecvent de<br />
catre procesor, si, fiind mai rapide decat memoria RAM, sunt furnizate acestuia mult mai rapid.<br />
Majoritatea sistemelor de calcul au doua nivele de memorie Cache, si anume: L1 Cache – localizat pe<br />
CPU, si L2 Cache – aflat intre CPU si memoria RAM.<br />
1.5.7. Monitoare si placi video<br />
Monitoare<br />
Calculatoarele sunt conectate in general la un monitor. Acestea sunt disponibile in mai multe forme,<br />
dimensiuni si au caracteristici diferite. In functie de necesitatile utilizatorului, se va alege un monitor<br />
care va avea caracteristicile corespunzatoare acestor nevoi. Cateva caracteristici tipice monitoarelor<br />
9
10<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
sunt: Refresh Rate – este viteza cu care se reactualizeaza imaginea pe ecran; Adancimea culorii –<br />
reprezinta numarul diferit de culori pe care fiecare pixel il poate oferi, si se masoara in biti; Memoria<br />
Video (VRAM) – este memoria pe care o poseda placa video a sistemului de calcul; Rezolutia – este<br />
o caracteristica ce depinde de numarul de pixeli disponibili, cu cat sunt mai multi pixeli pe ecran, cu<br />
atat se poate obtine o rezolutie mai mare, si astfel imaginea obtinuta va fi mai clara; Numarul de<br />
culori – depinde de adancimea culorii aleasa. Pentru a obtine imagini de rezolutii crescute la un<br />
refresh rate mare, sunt necesare atat o placa video performanta, cat si un monitor pe masura.<br />
Placi video<br />
Placa video este interfata dintre calculator si monitor, ea comunicand acestuia ce culoare si intensitate<br />
trebuie sa aiba pixelii pe care ii aprinde. Placa video poate fi atat o extensie instalata intr-un slot AGP,<br />
ori poate face parte din placa de baza a sistemului. Memoria VRAM este un tip special de memorie,<br />
utilizat doar in placile video.<br />
1.5.8. Conectori externi – porturile<br />
Porturile seriale si paralele<br />
Un port de intrare/iesire este o cale din si inspre sistemul de calcul, printr-un conector situat de cele<br />
mai multe ori, in spatele calculatorului. Toate dispozitivele periferice se conecteaza la calculator<br />
printr-un port de intrare/iesire. Portul serial – este folosit pentru a conecta dispozitive ce utilizeaza<br />
interfata seriala, cum ar fi modemuri, scannere sau mouse-uri. Portul paralel – este un port utilizat<br />
pentru conectarea imprimantelor, scanerelor, a discurilor fixe, a unitatilor de banda magnetica sau CD-<br />
ROM.<br />
Porturile PS/2<br />
Porturile PS/2 pentru mouse sau tastatura sunt utilizate pentru a conecta aceste dispozitive la sistemul<br />
de calcul. Desi cele doua porturi arata similar, ele nu pot fi interschimbate, si in general ele sunt codate<br />
utilizand culori, pentru a evita confuziile.<br />
Conectorii USB si FireWire<br />
Portul USB este un port extern ce permite conectarea a pana la 127 de periferice externe la sistemul de<br />
calcul. Aceste dispozitive pot fi: tastaturi, mouse-uri, imprimante, modemuri, scanere, camere foto si<br />
video digitale, sau discuri fixe externe. USB-ul este o tehnologie in plina dezvoltare, ce ofera rate de<br />
transfer de 12 Mbps in versiunea 1.0 si 450Mbps in versiunea 2.0. FireWire este un standard de<br />
comunicare pe o magistrala de viteza crescuta pentru dispozitive ce folosesc platforme diferite.<br />
FireWire este folosit pentru a conecta dispozitive digitale cum ar fi camere foto si video digitale,<br />
imprimante, scanere sau discuri fixe. Dezvoltat de catre Apple, FireWire a fost creat pentru a permite<br />
conectarea transparenta a dispozitivelor la sistemul de calcul. Printre avantajele conectorilor FireWire<br />
se numara: conectorii mici si robusti, utilizarea unei singure conexiuni, compatibilitatea cu dispozitive<br />
de generatii mai vechi, viteza crescuta (400Mbps) si atributul Hot-plug.<br />
1.5.8.1. Controlerele de discuri fixe IDE, EIDE, Ultra, si SCSI<br />
Interfata IDE (Integrated Drive Electronics) este utilizata foarte des in conectarea discurilor fixe, a<br />
unitatilor CD-ROM si DVD, precum si a unitatilor de banda magnetica la sistemul de calcul. IDE-ul<br />
este extrem de raspandit deoarece este un mod foarte economic de a conecta dispozitive periferice la<br />
calculator. Interfata IDE este cunoscuta si ca conexiunea ATA (AT Attachment). Extensia EIDE<br />
(Enhanced IDE) este de asmenea cunoscuta si ca ATA-2 (Fast ATA). ATA-3 permite de asemenea<br />
interfetei sa raporteze posibile probleme intalnite in functionare. Extensii noi ale standardelor ATA si<br />
ATA-2, numite Ultra-ATA sunt folosite pentru discuri de viteze sporite. In prezent, discurile fixe<br />
conectate pe aceste interfete au intre 200GB si 400GB.<br />
Interfata SCSI (Small Computer Systems Interface) a fost dezvoltata cu logica de control pe fiecare<br />
dispozitiv conectat, astfel fiind mai performanta decat interfata ATA-2/EIDE. Este o solutie ideala<br />
pentru sistemele de putere mare, inclusiv pentru serverele de retea. In general, dispozitivele SCSI sunt<br />
conectate in serie, formand un lant denumit „daisy chain”. Dispozitivele conectate pe SCSI pot fi<br />
discuri fixe, unitati CD-ROM si DVD, scanere, sau unitati de banda magnetica.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
1.5.9. Componente de stocare a datelor<br />
Discuri fixe si flexibile, unitatile de disc si formatul CD-ROM si DVD<br />
O unitate de disc flexibil (FDD) citeste si scrie informatiile pe dischete flexibile de 3.5”. Aceste<br />
discuri au un invelis dur de plastic menit sa protejeze discul flexibil pe care se retine informatia.<br />
Utilizate curent in ultimii 10 ani, unitatile de disc flexibile devin din ce in ce mai rar utilizate, odata cu<br />
aparitia CD-ROM-urilor, a DVD-urilor si a unitatilor de stocare flash USB.<br />
Discul fix, sau Hard-discul (HDD – Hard Disk Drive) este componenta principala de stocare a unui<br />
sistem de calcul. Discul fix are foarte multe elemente comune cu unitatile de disc flexibile. Are o<br />
arhitectura mai complexa si o viteza mai mare decat cea a discurilor flexibile. Discurile fixe sunt<br />
folosite atat pentru stocarea datelor utilizatorilor, cat si pentru sistemul de operare. Discurile fixe<br />
stocheaza informatia pe platane rigide din aluminiu si sticla, de unde si denumirea de discuri fixe. In<br />
general, discurile fixe nu sunt mobile, si ele au o densitate considerabil mai mare decat cea a discurilor<br />
mobile. Capacitatea acestora determina cata informatie poate fi salvata in sistem, si este exprimata in<br />
Gigabytes.<br />
Tehnologia unitatilor si a discurilor CD-ROM nu este noua, ea datand din anii 1970. Unitatile<br />
functionand dupa aceasta tehnologie pot citi discuri CD-ROM, CD-R, CD-RW si DVD-ROM. In<br />
vreme ce discurile fixe si flexibile sunt medii de stocare magnetice, unitatile CD-ROM sunt medii de<br />
stocare optice. Discurile DVD (Digital VideoDisc sau Digital Versatile Disc) sunt similare CD-urilor,<br />
doar ca ele au o capacitate semnificativ mai mare, de pana de 25 de ori aceea a unui CD normal.<br />
Unitatile de memorie Flash cu conector USB, pot stoca un volum semnificativ de informatii, cu<br />
dimensiuni cuprinse intre 16MB si 8GB, si viteze de transfer intre 1MBps la conectorii USB 1.0 si<br />
4.5MBps la cei de tip USB 2.0.<br />
1.5.10. Carcasa si sursa de tensiune a calculatorului<br />
Carcasa si sursa de tensiune sunt doua parti foarte importante, ce determina in buna masura<br />
performantele sistemului de calcul, deoarece tipul acestora vor determina la randul lor tipul placii de<br />
baza ce poate fi instalat. In general, sursa de tensiune este inclusa in carcasa ea transformand curentul<br />
alternativ furnizat de majoritatea retelelor de alimentare publica, in curent continuu, utilizat in general<br />
in dispozitivele electronice. Carcasa este compusa dintr-un cadru metalic si o suprafata acoperitoare,<br />
in general din plastic intarit. Inauntrul carcasei vor fi asezate toate componentele sistemului, rolul<br />
principal al carcasei fiind astfel de a apara de praf si de deteriorare aceste componente.<br />
1.5.11. Componente de retea<br />
Modemul este un dispozitiv ce converteste datele din formatul digital utilizat de sistemele de calcul,<br />
in semnale analogice adecvate transmisiei pe liniile telefonice. La celalalt capat, un alt modem,<br />
efectueaza transferul invers, asigurand astfel conexiunea celor doua sisteme, la distanta. Modem, este<br />
de fapt acronimul pentru modulator/demulator. Conexiunile utilizate de modemuri sunt denumite<br />
servicii dial-up. Exista atat modemuri interne conectate pe sloturile de extensie ale sistemului, cat si<br />
modemuri externe, conectate prin porturile de intrare/iesire ale sistemului.<br />
Placa de retea este utilizata pentru a conecta un sistem de calcul la retea locala sau globala de<br />
calculatoare. Denumite NIC (Network Interface Card), placile de retea permit interconectarea<br />
calculatoarelor pentru a putea putea partaja date si resurse. Exista mai multe protocoale de<br />
comunicatie pe care le pot utiliza placile de retea, cum ar fi Ethernet, Token Ring si asa mai departe.<br />
Placile de retea sunt in general placi de extensie de tip ISA sau PCI, si pot fi instalate in sloturile de<br />
extensie ale sistemului. Cablul de retea este astfel conectat la placa de retea utilizand in general<br />
conectori de tip RJ-45 (cu 8 fire).<br />
11
1.6. Dispozitive portabile<br />
12<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Dispozitivele portabile incorporeaza sistemul de procesare central, unitatile de intrare si iesire intr-o<br />
singura componenta de dimensiuni scazute si greutate mica. Aceste dispozitive, in contrast cu<br />
calculatoarele de tip desktop sau tower, pot fi carate de utilizatori. Cateva exmeple includ Notebookuri,<br />
Laptopuri, Palmtops, PDA-uri (Personal Digital Assistant), fiecare cu functii si dimensiuni<br />
diferite. In aceasta sectiune ne vom concentra asupra Notebook-urilor. Problemele cele mai dificil de<br />
rezolvat in dezvoltarea acestor sisteme au fost dimensiunile componentelor si capacitatea bateriilor ce<br />
permit autonomia acestor dispozitive. Cu toate acestea, dezvoltarea unor tehnologii performante, mai<br />
ales in circuitele integrate si componente periferice, au permis crearea de sisteme comparabile ca<br />
performante, viteza si facilitati cu multe sisteme desktop sau tower. Un notebook tipic poate contine<br />
un monitor ce poate fi chiar mai mare ca al multora dintre sistemele PC clasice, un disc fix cu<br />
capacitati intre 40 si 200GB, unitati CD-ROM/DVD, o memorie RAM de dimensuni comparabile cu<br />
cea a unui sistem normal, o tastatura si un mouse. In plus, pe masura ce tehnologiile evolueaza,<br />
sistemele de tip Notebook utilizeaza din ce in ce mai putina energie, si devin din ce in ce mai fiabile si<br />
mai rezistente la socuri.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
2. INSTALAREA SI PORNIREA UNUI SISTEM DE CALCUL<br />
Adeseori este necesara mutarea sau instalarea de componente noi intr-un sistem de calcul existent. De<br />
aceea este important sa putem identifica rapid componentele sistemului si sa stim modul in care<br />
acestea se conecteaza intre ele. Acest exercitiu poate fi util atat pentru identificarea componentelor<br />
sistemului, cat si pentru instalarea si upgradarea acestuia pornind de la o configuratie existenta.<br />
Instructiunile din acest exercitiu nu sunt exhaustive, ci doar orientative. In cadrul cursului practic,<br />
luand in considerare si si dorintele cursantilor, vor fi prezentate si alte particularitati si instructiuni.<br />
Asadar, iata pasii necesari identificarii, asamblarii si pornirii unui sistem de calcul:<br />
1. Conectati masina de baza - calculatorul la echipamentele periferice, in modul urmatori:<br />
a. Monitor – conectati cablul de semnal al monitorului atat la interfata acestuia, cat si la<br />
unitatea centrala. Cablurile pot fi de mai multe tipuri: VGA, DVI sau Composite<br />
Video. Conectati cablul de alimentare la monitor doar dupa ce v-ati asigurat ca ati<br />
conectat corect cablurile de semnal.<br />
b. Tastatura – in functie de conectorul pe care il are tastatura (PS/2, USB), inserati-l pe<br />
acest in portul corespunzator. In cazul porturilor PS/2, aveti grija sa inserati tastatura<br />
in portul corespunzator – respectand culoare conectorului si a portului de pe placa de<br />
baza a sistemului (evitand astfel confuzia cu portul PS/2 pentru mouse).<br />
c. Mouse – intr-un mod similar cu conectarea tastaturii, inserati conectorul specific al<br />
mouse-ului (PS/2, USB) in portul corespunzator, avand grija la conectarea PS/2 sa<br />
respectati culoarea conectorului si a portului de pe placa de baza. Trebuie mentionat<br />
ca exista mai nou si seturi de conectare comuna a tastaturii si a mouse-ului, utilizand<br />
acelasi conector, printr-o statie specializata de receptie a semnalelor acestora (cu fir<br />
sau wireless), utilizand conectori USB sau PS/2.<br />
d. Imprimanta, Scanner – utilizand conectorii specifici acestor echipamente (USB,<br />
Paralel, FireWire, etc), realizati conexiunea la unitatea centrala de procesare. Atentie,<br />
nu veti putea utiliza aceste echipamente decat in momentul in care veti instala si<br />
driverele necesare (programele de configurare software a acestor dispozitive) si<br />
aplicatiile specifice.<br />
e. Camera Web, Camera Foto/Video – conectati aceste dispozitive la unitatea centrala<br />
folosind conectorii din dotare si avand grija sa instalati software-ul adiotional<br />
necesarii functionarii acestora.<br />
f. Discuri fixe sau unitati externe – in afara de discurile fixe din sistem, si de unitatile<br />
CD-ROM si DVD interne, este posibila conectarea de dispozitive externe de acest tip,<br />
folosind conectori SCSI sau prin interfete USB sau FireWire comandate de controlere<br />
specializate.<br />
2. Conectarea tuturor acestor componente este necesara intotreauna cand mutati un sistem de<br />
calcul.<br />
3. Verificati din nou toate conexiunile si astfel procesul s-a terminat.<br />
4. Testati sistemul pornindu-l de la intrerupatorul general de alimentare (este posibil sa<br />
trebuiasca sa porniti intai intrerupatorul sursei de curent situat in spatele sistemului).<br />
5. Pentru a putea utiliza sistemul de calcul este necesara configurarea acestuia pentru a obtine<br />
performante optime si a fi conform cu locatia geografica a calculatorului. In majoritatea<br />
versiunilor Windows iata cateva dintre aceste setari (regasite in directorul de setari de control<br />
„Control Panels”) si modul lor de accesare (in Windows XP si Vista):<br />
a. Ora si setarile locale:<br />
i. In Windows XP: Ora se poate seta din dialogul „Date and Time Properties”<br />
(Tab-ul „Date & Time”). Setarile zonei in care se afla sistemul se pot face din<br />
tab-ul „Time Zone”.<br />
ii. In Windows Vista: deschideti dialogul de setari regionale, astfel – butonul<br />
Start , selectati “Control Panel”, apoi pe rand optiunile: “Clock,<br />
Language and Region”, si apoi “Regional and Language Options”.<br />
13
14<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
b. Rezolutie si refresh rate, setare Wallpaper:<br />
i. In Windows XP: toate aceste configurari se realizeaza din dialogul „Display”,<br />
aflta in directorul „Control Panels”. Poza de fundal se seteaza din tab-ul<br />
„Desktop”, rata de reimprospatare si rezolutia din tab-ul „Settings”.<br />
ii. In Windows Vista: Apasati butonul “Start” , selectati „Control Panel”,<br />
apoi pe rand optiunile: „Appearance and Personalization,<br />
Personalization”, si in <strong>final</strong> „Desktop Background”. Alegeti apoi imaginea<br />
pe care doriti sa o folositi pe post de fundal selectand de asemenea si modul in<br />
care doriti sa o potriviti pe ecran in sectiunea „How should the picturi be<br />
positioned”.<br />
c. Personalizare tastatura:<br />
i. In Windows XP: se face in doua dialoguri, si anume „Keyboard” si<br />
„Regional and Language Options”. In al doilea dialog se seteaza<br />
caracteristicile specifice zonei in care se afla sistemul (tab-ul „Regional<br />
Options”), inclusiv al setului de caractere dorit (tab-ul „Languages”) precum<br />
si maparea tastaturi pe setul de caractere prin suboptiunea „Details” din partea<br />
superioara a acestui dialog.<br />
ii. In Windows Vista: selectati in bara de setare a limbii, optiunea 1 pentru<br />
selectarea setului de caractere pe care doriti sa il utilizati „Input Language”,<br />
si optiunea 2 „Keyboard Layout” pentru maparea tastaturii pe setul de<br />
caractere ales.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
3. LUCRUL CU INTERFATA GRAFICA (FERESTRE) IN<br />
WINDOWS<br />
3.1. Fereastra unei aplicatii<br />
Ferestrele aplicatiilor au in mod caracteristic o bara de titlu,o bara de instrumente, o bara de meniu,<br />
una de status si o bara de scroll.<br />
Pentru exemplificare sa folosim aplicatia Notepad. Functiile sunt foarte usor de inteles si sunt<br />
descrise mai jos:<br />
Bara Meniului (1- Menu Bar): cand selectati astfel de<br />
elemente ca “File”, “Edit”, “View”, sub ele apare un<br />
meniu. Acest meniu contine optiuni ce se refera la anumite<br />
cuvinte cheie (“File”, “Edit”, “View”). Daca din<br />
intamplare ati deschis un meniu, miscati cursorul mouseului<br />
pe fereastra de lucru si efectuati un clic de mouse,<br />
meniul va disparea. Cateodata fereastra nu este capabila<br />
de a va oferi toate elementele meniului. Optiunile valabile<br />
apar in culoare neagra, pe cand optiunile nevalabile (si,<br />
deci, inaccesibile) vor aparea in cenusiu-deschis.<br />
Bara de titlu (2- Title Bar): Bara de Titlu include denumirea programului si fisierul curent utilizat.<br />
Bara de Titlu poate servi si pentru miscarea ferestrei pe ecran. Aceasta operatie este in special utila<br />
atunci cand pe ecran sunt deschise in acelasi timp mai mult de doua ferestre, deoarece exista<br />
posibilitatea ca ferestrele sa fie suprapuse. Pentru a misca o fereastra pe ecran, miscati mouse-ul spre<br />
Bara de Titlu si apoi efectuati un click pe mouse, tinand butonul apasat. Miscati mouse-ul in directia in<br />
care doriti sa fie plasata fereastra.<br />
Majoritatea aplicatiilor din Windows au trei iconite in coltul dreapta sus al ferestrei, care sunt folosite<br />
pentru minimizarea, maximizarea si inchiderea ferestrei in care ruleaza aplicati.<br />
Prin click pe butonul de minimizare (3), care este primul buton din partea stanga, aplicatia este plasata<br />
la nivelul barei de instrumente. Aplicatia este inca deschisa si poate fi accesata printr-un simplu click<br />
pozitionat pe aceasta din bara de instrumente.<br />
Butonul din mijloc de maximizare (4)sau de restaurare are functia de a maximiza ferestra.<br />
Butonul din stanga, care este marcat cu un X are rolul de a inchide (5)aplicatia.<br />
Majoritatea aplicatiilor au meniuri si functii similare. Diferentele depind de tipul de aplicatie.<br />
Bara de Scroll (6 - Scroll Bar): Deplasarea cursorului in pagina pe verticala sau orizontala pentru<br />
parcurgerea continutului.<br />
Bara de Status (7 - Status Bar): Ofera informatii utile cum ar fi numarul paginii, daca fisierul este<br />
salvat, cum sa fie accesat Help-ul. De obicei bara de status este pozitionata in partea de jos a ferestrei<br />
3.1.1. Redimensionarea unei ferestre<br />
Ferestrele care reprezinta aplicatii, cum ar fi Notepad, pot fi redimensionate de la nivelul intregului<br />
ecran (full-screen) la o fereastra foarte mica. Pentru a redimensiona o fereastra, mutati cursorul pe<br />
orice colt sau latura a ferestrei in care ruleaza aplicatia. O sageata dubla<br />
va aparea. Dati click si redimensionati fereastra pentru a-i schimba<br />
dimensiunile.<br />
Exista mai multe tipuri de sageti, pointeri sau cursoare care pot fi utilizate<br />
in navigare in sistemul de operare, dupa cum arata si figura. Pentru a<br />
modifica pointerii mouse-ului trebuie sa accesati My Computer > Control<br />
Panel > Mouse > Pointer.<br />
15
3.2. Comutarea intre ferestre<br />
16<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Atunci cand este deschisa mai mult decat o fereastra, utilizatorul poate comuta intre ferestre apasand<br />
combinatia de taste Alt-Tab. Apare astfel o fereastra care indica care aplicatii sunt deschise. Se tine in<br />
continuare apasata tasta Alt si se apasa in acelasi timp tasta Tab in scopul selectarii ferestrei dorite.<br />
Comutarea se poate realiza si simplu, prin selectare din bara de instrumente a ferestrei dorite.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
4.1. Notiuni introductive<br />
4. LUCRUL CU SISTEMUL DE FISIERE<br />
Un fisier se aseamana cu un document scris pe care este poate fi gasit pe biroul cuiva sau intr-un dulap<br />
de acte; este un element care contine o colectie de informatii inrudite. Intr-un computer, printre<br />
exemplele de fisiere se afla documente text, foi de calcul, imagini digitale si chiar melodii. De<br />
exemplu, fiecare fotografie pe care o faceti cu un aparat digital este un fisier separat, iar un CD cu<br />
muzica poate contine o duzina de fisiere melodii separate.<br />
Computerul reprezinta fisierele prin pictograme.<br />
Daca priviti pictograma unui fisier, va dati seama<br />
imediat ce tip de fisier este. Iata cateva pictograme<br />
fisier obisnuite:<br />
Un folder este ceva mai mult decat un container in<br />
care stocati fisiere. Daca asezati mii de foi de hartie<br />
pe birou, este practic imposibil sa gasiti un anumit<br />
document atunci cand aveti nevoie. De aceea,<br />
documentele se stocheaza de obicei in dosare, in<br />
interiorul unui dulap de acte. Aranjarea<br />
documentelor in grupuri logice permite gasirea cu<br />
usurinta a oricarui fisier.<br />
Folderele din computer functioneaza exact dupa aceeasi metoda.<br />
Asa arata o pictograma de folder obisnuita:<br />
Folderele nu contin doar fisiere, ci si alte foldere. Un folder din<br />
interiorul unui folder se numeste de obicei subfolder. Se pot crea<br />
orice numar de subfoldere si fiecare dintre acestea poate contine<br />
orice numar de fisiere sau subfoldere suplimentare.<br />
4.2. Cum organizeaza Windows fisierele si folderele<br />
Cand vine vorba de organizare, nu trebuie sa porniti de la zero. Windows are cateva foldere comune<br />
pe care le aveti la indemana si le utilizati ca ancore, atunci cand incepeti organizarea fisierelor. Aici<br />
este o lista cu cateva dintre cele mai comune foldere in care stocati fisierele si folderele:<br />
− Documente. Utilizati acest folder pentru a stoca fisiere de procesare de text, foi de calcul,<br />
prezentari si alte fisiere pentru serviciu.<br />
− Imagini. Utilizati acest folder pentru a stoca toate imaginile digitale, indiferent daca le<br />
preluati din aparatul foto, din scaner sau din mesajele de posta electronica de la alte persoane.<br />
− Muzica. Utilizati acest folder pentru a stoca toata muzica in format digital, cum ar fi melodii<br />
pe care le copiati de pe un CD audio sau le descarcati de pe Internet.<br />
− Video. Utilizati acest folder pentru a stoca fisierele video, cum ar fi clipurile din aparatul foto<br />
digital, camcorder sau fisiere video pe care le descarcati de pe Internet.<br />
− Descarcari. Utilizati acest folder pentru a stoca fisierele si programele pe care le descarcati de<br />
pe Web.<br />
Exista multe modalitati pentru a gasi aceste foldere. Cea mai simpla este sa deschideti folderul<br />
personal, care aduna toate folderele dvs. obisnuite intr-un singur loc. De fapt, folderul personal nu se<br />
numeste „personal”, ci este etichetat cu numele de utilizator cu care ati facut log on la computer.<br />
Pentru a-l deschide, faceti clic pe butonul Start , apoi faceti clic pe numele de utilizator din partea<br />
de sus a panoului din dreapta al meniului Start.<br />
17
18<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
De asemenea, folderele Documente, Imagini si Muzica se gasesc in meniul Start, imediat sub folderul<br />
personal.<br />
Retineti ca subfolderele se create in interiorul oricaruia dintre folderele mentionate, pentru a va ajuta<br />
sa organizati mai bine fisierele. De exemplu, in folderul Imagini, creati subfoldere pentru a organiza<br />
imaginile dupa data, dupa eveniment, dupa numele persoanelor din imagini sau dupa orice alta schema<br />
care da o mai mare eficienta.<br />
4.3. Tipuri de fisiere<br />
Fisierele se pot recunoaste dupa numele extensiei aflate in ultima parte a denumirii fisierului. Iata<br />
cateva exemple de extensii:<br />
4.4. Structura unui folder<br />
Atunci cand deschideti un folder pe desktop, apare<br />
fereastra folderului. Fereastra unui folder arata<br />
continutul folderului si, in plus, are o varietate de parti<br />
care sunt proiectate pentru a va ajuta la navigarea in<br />
Windows sau la simplificarea lucrului cu fisierele si<br />
folderele. Acesta este un folder tipic, cu partile sale:<br />
4.5. Vizualizarea fisierelor dintr-un folder<br />
Cand deschideti un folder si vedeti fisierele, este posibil sa preferati pictograme mai mari (sau mai<br />
mici) sau un aranjament care permite vizualizarea diferitelor tipuri de informatii despre fiecare fisier.<br />
Pentru a face aceste tipuri de modificari, utilizati butonul Vizualizari,<br />
de pe bara de instrumente.<br />
De fiecare data cand faceti clic pe butonul Vizualizari, fereastra<br />
folderului modifica modul in care sunt afisate pictogramele fisierelor<br />
sau folderelor, alternand intre pictograme mari, o vizualizare cu<br />
pictograme mai mici denumita Cadre si o vizualizare denumita Detalii<br />
care arata mai multe coloane de informatii despre fisier.<br />
Daca faceti clic pe sageata de langa butonul Vizualizari, aveti chiar<br />
mai multe optiuni. Glisati indicatorul in sus sau in jos pentru a ajusta<br />
dimensiunea pictogramelor pentru fisiere sau foldere. Vedeti<br />
modificarea dimensiunii pictogramelor in timp ce mutati glisorul.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
4.6. Gasirea fisierelor<br />
Pentru a gasi un fisier sau un folder atunci cand stiti unde sa cautati mai intai<br />
De ce cele mai multe ori, cel mai probabil cautati un fisier<br />
despre care stiti ca se stocheaza undeva intr-un anumit folder<br />
precum Documente sau Imagini. Din pacate, localizarea<br />
efectiva a fisierului dorit poate insemna rasfoirea a sute de<br />
fisiere si subfoldere. Pentru a economisi timp si efort, utilizati<br />
caseta Cautare.<br />
Caseta Cautare este amplasata in partea superioara a fiecarui folder (precum si in partea inferioara a<br />
meniului Start). Aceasta filtreaza vizualizarea curenta in functie de textul pe care il tastati. Cautarea se<br />
bazeaza pe textul din numele de fisier si pe fisierul propriu-zis, pe etichete si pe alte proprietati de<br />
fisier. Aceasta cauta atat in folderul curent, cat si in toate subfolderele.<br />
Pentru a cauta un fisier sau un folder utilizand caseta Cautare, tastati un cuvant sau o portiune de<br />
cuvant in caseta Cautare.<br />
Pe masura ce tastati in caseta Cautare, continutul folderului se va filtra pentru a reflecta fiecare<br />
caracter succesiv pe care il tastati. Atunci cand vedeti fisierul dorit, puteti inceta tastarea. Nu este<br />
nevoie sa apasati pe ENTER, deoarece cautarea are loc automat.<br />
De exemplu, sa presupunem ca incepeti cu un folder care arata<br />
in acest mod:<br />
Acum sa presupunem ca efectuati cautarea fisierelor de facturi,<br />
astfel incat tastati „factura” in caseta Cautare. Pe masura ce<br />
tastati, vizualizarea se filtreaza automat si observati ceva de<br />
genul acesta:<br />
Pentru a gasi un fisier sau un folder utilizand folderul Cautare<br />
Folderul Cautare reprezinta o alegere buna atunci cand:<br />
− Nu stiti unde este amplasat un fisier sau un folder.<br />
− Doriti ca rezultatele cautarii sa includa fisiere din mai multe foldere, precum Imagini sau<br />
Muzica.<br />
− Doriti sa cautati utilizand mai multe nume sau proprietati de fisier.<br />
In mod implicit, aceasta cautare se bazeaza pe un set de locatii denumite Locatii indexate. Acesta<br />
include toate folderele din folderul personal (care include Documente, Imagini, Muzica, Desktop si<br />
alte locatii uzuale) mesaje de posta electronica si fisiere offline. Daca de obicei stocati fisiere in locatii<br />
diferite, aveti posibilitatea sa adaugati aceste locatii la Locatiile indexate.<br />
1. Deschideti Cautare facand clic pe butonul Start, apoi pe Cautare.<br />
2. Tastati un cuvant sau o portiune de cuvant in caseta Cautare.<br />
19
20<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
3. Pe masura ce tastati, vor aparea fisiere corespunzatoare cu textul, din diverse locatii de pe<br />
computer.<br />
4. Acum, in panoul Cautare, efectuati oricare dintre actiunile urmatoare:<br />
5. Faceti clic pe unul dintre butoanele de filtrare disponibile pentru a se afisa numai anumite<br />
tipuri de fisiere, precum Posta electronica, Documente, Imagini sau Muzica.<br />
6. Faceti clic pe butonul Cautare complexa pentru a se afisa filtre suplimentare. Pentru a construi<br />
o cautare mai complexa, introduceti informatii in oricare dintre casetele lista, apoi faceti clic<br />
pe butonul Cautare.<br />
7. Faceti clic pe un element din lista Locatie pentru a alege un alt set de locatii pentru cautare.<br />
Cautarea implicita se efectueaza in Locatiile indexate, dar aveti posibilitatea sa alegeti sa<br />
cautati intr-un hard disk intreg sau in oricare alta locatie.<br />
Pentru a gasi un program sau un fisier utilizand meniul Start<br />
Aveti posibilitatea sa utilizati caseta Cautare din meniul Start pentru a gasi programe, fisiere amplasate<br />
oriunde in Locatiile indexate (care includ folderul personal, mesaje de posta electronica si fisiere<br />
offline) si site-uri Web stocate in istoricul browser-ului.<br />
Pentru a gasi un program sau un fisier utilizand meniul Start, tastati un cuvant sau o portiune de cuvant<br />
in caseta Cautare din meniul Start.<br />
Pe masura ce tastati, elementele care corespund textului apar in meniul Start. Cautarea se bazeaza pe<br />
textul din numele de fisier, pe textul din fisier, pe etichete si pe alte proprietati de fisier. Nu este<br />
nevoie sa apasati pe ENTER, deoarece cautarea are loc automat.<br />
4.7. Copierea si mutarea fisierelor si folderelor<br />
Ocazional, este posibil sa modificati locul in care fisierele sunt stocate in computer. De exemplu,<br />
mutati fisierele in alt folder sau sa le copiati intr-un suport amovibil (cum ar fi CD-uri sau cartele de<br />
memorie) pentru a le partaja cu alte persoane.<br />
Majoritatea persoanelor copiaza si muta fisierele utilizand o metoda denumita glisare si fixare.<br />
Incepeti prin a deschide folderul care contine fisierul sau folderul pe care il mutati. Apoi deschideti<br />
folderul in care il veti muta. Pozitionati ferestrele folderului pe desktop astfel incat sa vedeti continutul<br />
amandurora.<br />
Apoi, glisati fisierul sau folderul din primul folder catre cel de-al doilea folder. Asta este tot.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Cand utilizati metoda glisare si fixare, observati ca uneori fisierul sau folderul este copiat, iar alteori<br />
este mutat. De ce? Daca glisati un element intre foldere care se afla pe aceeasi unitate de hard disk,<br />
elementele sunt mutate pentru a evita ca doua copii ale aceluiasi fisier sau folder sa fie create pe<br />
aceeasi unitate de hard disk . Daca glisati elementul intr-un folder care se afla pe o alta unitate de hard<br />
disk (cum ar fi o amplasare de retea) sau pe un suport amovibil, cum ar fi un CD, atunci elementul este<br />
copiat. Astfel, fisierul sau folderul nu este eliminat din amplasarea initiala.<br />
4.8. Crearea si stergerea fisierelor<br />
Metoda cea mai comuna pentru crearea de fisiere noi este prin utilizarea unui program. De exemplu,<br />
creati un document text intr-un program de procesare a textului sau un fisier video intr-un program de<br />
editare video.<br />
Unele programe creeaza fisiere atunci cand se deschid. De exemplu, cand deschideti WordPad, acesta<br />
porneste cu o pagina goala. Aceasta reprezinta un fisier gol (si nesalvat). Incepeti sa scrieti, iar cand<br />
sunteti gata sa salvati lucrul, faceti clic pe Fisier, in bara de meniuri, apoi faceti clic pe Salvare ca. In<br />
caseta de dialog care apare, tastati un nume de fisier care va va ajuta sa gasiti fisierul in viitor si faceti<br />
clic pe Salvare.<br />
In mod implicit, cele mai multe programe salveaza fisierele in foldere obisnuite cum ar fi Documente,<br />
Imagini si Muzica, ceea ce permite simplificarea gasirii ulterioare a fisierelor. Pentru mai multe<br />
informatii despre crearea fisierelor noi, consultati Salvarea unui fisier.<br />
Atunci cand nu mai aveti nevoie de un fisier, il eliminati din hard diskul computerului, pentru a<br />
economisi spatiu si a nu produce dezordine in computer, cu fisiere nedorite. Pentru a sterge un fisier,<br />
deschideti folderul care contine fisierul, apoi selectati fisierul. Apasati DELETE, apoi, in caseta de<br />
dialog Ștergere fisier, faceti clic pe Da.<br />
Cand stergeti un fisier, acesta este stocat temporar in Cosul de reciclare. Cosul de reciclare reprezinta<br />
un folder de siguranta care permite recuperarea fisierelor sau folderelor sterse accidental. Din cand in<br />
cand, Cosul de reciclare trebuie golit pentru a elibera spatiul de pe hard disk utilizat de fisierele<br />
nedorite.<br />
4.9. Scrierea pe CD/DVD<br />
In cazul in care computerul dvs. include un CD-writer sau un DVD-writer, aveti posibilitatea sa<br />
copiati fisiere pe un disc inscriptibil. Acest proces este denumit inscriptionare a unui disc. In mod<br />
implicit, Windows inscriptioneaza discurile in format Live File System, dar poate alege sa<br />
inscriptioneze discuri si in format Mastered.<br />
Pentru a inscriptiona un disc utilizând formatul LFS<br />
1. Introduceti un CD sau un DVD inscriptibil in CD-writerul sau DVD-writerul computerului.<br />
2. In caseta de dialog care apare, faceti clic pe Inscriptionare fisiere pe disc de date.<br />
3. In caseta de dialog Inscriptionare disc, tastati un nume pentru discul respectiv, apoi faceti clic<br />
pe Urmatorul. Este posibil sa dureze câteva minute pâna când discul este formatat in formatul<br />
implicit Live File System. Dupa <strong>final</strong>izarea formatarii discului, se deschide un folder de disc<br />
gol.<br />
4. Deschideti folderul care contine fisierele pe care doriti sa le inscriptionati, apoi glisati fisierele<br />
in folderul de disc gol.<br />
Aveti posibilitatea sa copiati fisiere in folderul de disc prin glisarea acestora in pictograma discului sau<br />
intr-un folder deschis de pe disc<br />
Fisierele sunt copiate automat pe disc, pe masura ce le glisati in folderul de disc.<br />
21
22<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Alegeti formatul Mastered când este necesar un disc perfect compatibil care sa se redea pe computere<br />
cu o versiune mai veche de Windows sau pe dispozitive media cum ar fi playere CD si DVD care pot<br />
citi muzica digitala si fisiere video.<br />
1. Introduceti un CD sau un DVD inscriptibil in CD-writerul sau DVD-writerul computerului.<br />
2. In caseta de dialog care apare, faceti clic pe Inscriptionare fisiere pe disc de date.<br />
3. In caseta de dialog Inscriptionare disc, tastati un nume pentru discul respectiv, apoi faceti clic<br />
pe Afisare optiuni de formatare.<br />
4. Faceti clic pe Mastered, apoi pe Urmatorul.<br />
5. Se deschide un folder de disc gol.<br />
6. Deschideti folderul care contine fisierele pe care doriti sa le inscriptionati, apoi glisati fisierele<br />
in folderul de disc gol.<br />
7. In bara de instrumente, faceti clic pe Inscriptionare pe disc.<br />
Fisierele selectate sunt copiate pe disc. Dupa <strong>final</strong>izarea inscriptionarii discului, sertarul inscriptorul de<br />
discuri se deschide si discul se poate scoate. Acum, aveti posibilitatea sa utilizati discul pe un alt<br />
computer sau dispozitiv media. Acest tip de disc nu trebuie inchis.<br />
Pentru a inscriptiona un disc Mastered, trebuie sa eliberati spatiu pe hard disk egal cu capacitatea<br />
discului. Pentru un CD obisnuit, aceasta este de aproximativ 650 megaocteti (MO).<br />
Daca selectati fisiere pentru inscriptionare, dar va decideti sa nu le copiati pe disc, aveti posibilitatea<br />
sa stergeti fisierele temporare, pentru a recupera spatiu pe hard disk. Pentru a sterge fisierele,<br />
deschideti folderul de disc, selectati-le, apoi, in bara de instrumente, faceti clic pe Ștergere fisiere<br />
temporare.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
5. FACILITATI MULTIMEDIA<br />
Acest capitol va prezenta capabilitatile multimedia ale unui PC. Prezentarile multimedia sunt mai mult<br />
decat text insoti de imagini. Ele includ video, animatii, interactiuni directe cu publicul si sunet.<br />
5.1. Elemente multimedia de baza<br />
5.1.1. Hardware de baza necesar<br />
Cele mai multe calculatoare moderne vin echipate cu capabilitatea de a afisa si a crea multimedia.<br />
Abilitatea de a folosi tipuri diferite de multimedia este o parte componenta a PC-urilor noi in aceeasi<br />
masura ca si conexiunea la Internet.<br />
Multimedia este un termen folosit in mod obisnuit pentru a exprima una din urmatoarele:<br />
• text si sunet<br />
• text, sunet si imagini sau animatii<br />
• text, sunet si imagini video<br />
• video si sunet<br />
• mai multe zone de afisare, imagini sau prezentari prezentate in paralel<br />
Multimedia se diferentiaza de filmele traditionale in 2 moduri. Primul este scara productiei.<br />
Productiile multimedia sunt, in general, mai mici si mai ieftine. Al doilea este adugarea participarii<br />
publicului (multimedia interactiv). Elementele interactive pot include:<br />
• comenzi vocale<br />
• manipularea cu mouse-ul<br />
• introducerea de text<br />
• touch-screen-uri<br />
• capturi video realizate de utilizator<br />
• participarea in direct in timpul prezentarilor<br />
Prezentarile multimedia sunt mai complexe decat prezentarile simple ce contin doar text si imagini.<br />
Ele pot fi incluse in multe contexte, inclusiv web-ul, CD-ROM-uri s.a.<br />
Tipurile de hardware si software necesare pentru a realiza productii multimedia pe un PC variaza.<br />
Necesitatile hardware minime includ un monitor de calculator, o placa de accelerare video si un<br />
adaptor de sunet cu boxe atasate. Urmatoarele componente pot fi folosite pentru a genera intrari si<br />
iesiri vizuale sau sonore:<br />
• microfon<br />
• discuri CD-ROM, CD-RW, DVD-ROM sau DVD-RW<br />
• conexiune la Internet (pentru fluxuri audio/video, de exemplu)<br />
• poze digitale sau camere video<br />
• o placa pentru capturi video<br />
23
5.1.2. Placa video<br />
24<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
O placa video este o placa cu circuite integrate dintr-un calculator. In unele calculatoare, ea poate fi<br />
integrata in cadrul placii de baza, iar in altele chiar monitorul poate fi cel care realizeaza conversia<br />
digital-analog.<br />
In zua de astazi, aproape toate placile grafice si toate monitoarele adera la standardul VGA.<br />
Standardele VGA descriu modul in care sunt transmise datele intre calculator si monitor. Este<br />
responsabil pentru ratele de improspatare a cadrelor (in herti) si numarul si latimea liniilor orizontale.<br />
Aceasta specifica rezolutia pixelilor. VGA suporta 4 setari de rezolutii diferite si 2 rate de<br />
improspatare a cadrelor.<br />
Pe langa VGA, cele mai multe monitoare adera la unul sau mai multe standarde stabilite de VESA.<br />
Standardele VESA definesc cum determina software-ul capabilitatile unui monitor. De asemenea,<br />
identifica cateva setari de rezolutii in plus fata de cele VGA, si anume: 800 x 600 pixeli, 1024 x 768<br />
pixeli, 1280 x 1024 pixeli, 2600 x 1200 pixeli.<br />
Un monitor este o suprafata de iesire a unui calculator si un mecanism de proiectare care arata text si<br />
imagini grafice folosind una din urmatoarele tehnologii:<br />
• tub cu raze catodice (CRT)<br />
• monitor cu cristale lichide (LCD)<br />
• dioda emitenta de lumina (LED)<br />
• plasma<br />
Monitorul include, de obicei, ecranul (suprafata de proiectie) si dispozitivul care produce informatia<br />
pe ecran. Cele mai multe monitoare folossc semnale analogice pentru a afisa o imagine si trebuie sa fie<br />
reimprospatate in continuu. Placa video efectueaza urmatoarele operatii:<br />
• ia datele in format digital trimise de aplicatii<br />
• stocheaza datele un memoria video cu acces aleator (VRAM)<br />
• converteste datele in date analogice folosind un convertor digital-analog<br />
5.1.3. Caracterizarea monitoarelor de calculator<br />
Monitoarele pot fi caracterizate in functie de urmatoarele caracteristici:<br />
• capabilitatile de culoare<br />
• dimensiunea ecranului<br />
• tehnologia de proiectie<br />
5.1.3.1. Capabilitatile de culoare<br />
In ziua de astazi, cele mai multe monitoare ofera culori. Monitoarele pot functiona in mai multe<br />
moduri de afisare. Aceste moduri determina cati biti sunt folositi pentru a descrie culorile si cate culori<br />
pot fi afisate. Un monitor ce functioneaza in modul SVGA poate afisa pana la 16,777,216 culori<br />
deoarece poate procesa o descriere de 24 de biti a unui pixel. Numarul de biti folositi pentru a descrie<br />
un pixel este cunoscut sub numele de adancimea in biti. Adancimea de 24 de biti este cunoscuta drept<br />
"culoare adevarata" si foloseste cate 8 biti pentru fiecare din cele 3 culori primare: rosu, verde si<br />
albastru. Modul VGA este cel mai mic numitor comun al modurilor de afisare. In functie de setarile<br />
rezolutiei, poate oferi pana la 256 de culori.<br />
5.1.3.2. Dimensiunea ecranului<br />
Pe calculatoarele de birou, raportul dintre latimea ecranului si inaltimea acestuia, cunoscut ca fractia<br />
de aspect, este in general standardizata la 4 pe 3. Dimensiunile ecranelor sunt masurate in diagonala,<br />
de la un colt la altul. Valori curente pentru aceste dimensiuni sunt 15, 17 si 19 inci.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
5.1.3.3. Tehnologia de proiectie<br />
Multe monitoare folosesc tehnologia CRT, care este asemanatoare celei folosite in cele mai multe<br />
televizoare. Tehnologia CRT necesita o anumita distanta de la raza dispozitivului de proiectie pana la<br />
ecran. Folosind celelalte tehnologii, monitoarele pot fi mult mai subtiri, fiind cunoscute sub numele de<br />
monitoare plate.<br />
Tehnologiile bazate pe LED si pe plasma functioneaza prin aprinderea unor pozitii ale ecranului. LCD<br />
functioneaza prin blocarea luminii si nu prin crearea ei. Monitoarele LCD necesita mult mai putina<br />
energie decat monitoarele bazate pe LED sau plasma si sunt, in prezent, tehnologia cea mai folosita.<br />
5.1.4. Formate de fisiere multimedia<br />
Exista doua standarde folosite in mod obisnuit pentru compresia de date in cazul imaginilor digitale:<br />
JPEG (pentru imagini) si MPEG (pentru filme). Un alt standard, folosit mai ales pentru afisarea<br />
imaginilor in cadrul site-urilor web, este GIF.<br />
Standardul AVI este un standard ce poate atinge rate de compresie de pana la 40:1 pentru filme si<br />
capturi video de pana la 30 de cadre pe secunda, la o rezolutie de 320x200.<br />
5.1.5. Hardware si software MPEG<br />
Desi JPEG ofera destula compresie pentru imagini statice, filme intregi necesita mult mai multa<br />
compresie. Formatul MPEG a fost creat pentru a oferi rate de compresie de pana la 200:1 cu calitate<br />
mare video si audio.<br />
La fel ca si JPEG, MPEG elimina informatii redundante din scenele individuale. Insa, in loc de a<br />
elimina informatiile redundante din fiecare cadru separat, schema de compresie MPEG elimina<br />
informatii redundante din scene consecutive. In plus, metodologia MPEG comprima numai obiectelecheie<br />
dintr-un cadru la fiecare 15 cadre. Intre aceste cadre, este inregistrata doar informatia care se<br />
schimba de la un cadrul la altul.<br />
5.2. Placa de accelerare video<br />
5.2.1. Tipurile PCI si AGP<br />
Sistemele noi includ un port AGP pentru o placa grafica. Interfata AGP este o variatie a interfetei PCI,<br />
care a fost modificata pentru un transfer mai bun al datelor asociate cu grafica 3D. Specificatia AGP a<br />
fost introdusa de Intel pentru a ofera un canal video de 32 de biti care functioneaza la 66 MHz in<br />
modul video de baza 1x. Standardul suporta 2 moduri de mare viteza, care includ un mod 2x (533<br />
Mbps) si un mod 4x (1.07 Gbps).<br />
Standardul AGP ofera un canal direct intre controller-ul grafic AGP si memoria principala a<br />
calculatorului. Aceasta elimina traficul de date video de pe magistralele PCI. Viteza oferita de aceasta<br />
legatura directa permite ca datele video sa fie stocate in memoria RAM in loc de o memorie video<br />
speciala.<br />
5.2.2. Instalarea si configurarea driver-elor si aplicatiilor pentru placa video<br />
Dupa instalareea fizica a placii video si conectarea monitorului la ea, este necesar sa se instaleze<br />
driver-e corecte pentru placa respectiva. In acest punct, sistemul de operare Windows ar trebui sa faca<br />
urmatoarele:<br />
• sa detecteze placa video<br />
• sa porneasca sistemul cu driver-ele VGA de baza<br />
• sa intrebe daca sa instaleze driver-ele specifice primite de la producatrul placii video<br />
Unele sisteme Windows pot detecta in mod automat driver-ele corespunzatoare pentru placa video<br />
proaspta instalata.<br />
25
5.3. Placa de captura video<br />
26<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Software-ul unei placi pentru capturi video este folosit pentru a captura cadrele de televiziune video si<br />
de ale transforma intr-un format digital care poate fi procesat de sistem. Ca si in cazul procesului de<br />
conversie audio, placa video esantioneaza semnalul video trecandu-l printr-un convertor analogdigital.<br />
O alta functie a placii de captura video este aceea de a converti formatul YUV intr-un format RGB<br />
compatibil VGA. YUV este un model de culoare folosit pentru codificarea semnalului video si este<br />
diferit de RGB. Y este luminozitatea semnalului alb-negru, iar U si V sunt semnale de diferenta de<br />
culoare. YUV este folosit deoarece economiseste spatiu de stocare si latime de banda de transmisie,<br />
comparativ cu RGB.<br />
Pe langa schimbarea formatului, placa de captura video scaleaza imaginea pentru a se potrivi in<br />
fereastra video definita pe ecranul monitorului.<br />
5.4. Placa de sunet<br />
5.4.1. Functionarea unei placi de sunet<br />
Componenta audio este o parte importanta a experientei multimedia si este o facilitate standard pe<br />
calculatoarele personale. Software-ul educational si recreativ foloseste efecte sonore pentru a crea o<br />
experienta mai placuta. Muzicienii folosesc capabilitatile audio ale calculatorului pentru a crea<br />
melodii. Utilizatorii cu probleme de vedere pot folosi componenta sonora pentru a interactiona cu<br />
calculatorul. Pentru ca un calculator sa aiba capabilitati audio, acesta trebuie sa aiba o placa de sunet.<br />
O placa de sunet este un dispozitiv care trateaza informatia audio. Functiile de baza ale unei placi de<br />
sunet se refera la parte de intrare si de iesire a componentei audio si la procesarea acesteia:<br />
• partea de intrare a componentei audio - placile audio pot captura informatie audio din multe<br />
surse, precum microfoane, CD-uri s.a.<br />
• procesarea componentei audio - capabilitatile de procesare ale placii de sunet ii permit sa<br />
converteasca informatia audio in diverse formate, precum si sa adauge diverse efecte sonore<br />
• partea de iesire a componentei audio - dispozitive de iesire simple pentru placa de sunet sunt<br />
castile si boxele; dispozitive mai complicate sunt sisteme de surround sound, aparate care<br />
inregistreaza CD-uri s.a.<br />
5.4.1.1. Componentele de baza ale unei placi de sunet<br />
Componentele de baza ale unei placi de sunet sunt urmatoarele:<br />
• procesor - Procesorul de semnal digital (DSP) este un chip sau un set de chip-uri, care<br />
reprezinta creierul placii de sunet. DSP trateaza instructiunile de baza de prelucrare si de<br />
transfer al informatiei audio. De asemenea, DSP-ul poate functiona ca un sintetizator sau un<br />
generator de muzica.<br />
• convertoare - Se folosesc convertoare analog-digitale si digital-analogice in procesele de<br />
intrare si de iesire ale informatiei audio.<br />
• memorie - Placile de sunet mai avansate folosesc memorie pentru a stoca suntele realizate de<br />
diverse instrumente muzicale si pentru instructiuni pentru dispozitive MIDI. Aceasta memorie<br />
este, de obicei, in forma de ROM, flash sau NVRAM.<br />
5.4.1.2. Calitatea sunetului<br />
Calitatea unei placi de sunet este controlata de adancimea in biti, rata de esantionare si facilitatile<br />
oferite. Adancimea in biti se refera la dimensiunea unui esantion si a magistralei placii de sunet. In<br />
general, cu cat este mai mare dimensiunea, cu atat calitatea sunetului este mai buna. Un esantion de 32<br />
de biti contine mult mai multa informatie decat unul de 8 biti.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Rata de esantionare este rata la care placa poate inregistra informatie audio. Aceasta rata este masurata<br />
in kHz, ceea ce reprezinta mii de cicli pe secunda. In esenta, aceasta masoara cate esantioane de sunet<br />
sunt capturate intr-o secunda. CD-urile audio folosesc o rata de esantionare de 44 KHz. Placile de<br />
sunet actuale sunt capabile sa esantioneze la 128 kHz sau mai mult.<br />
Placile de sunet de calitate ridicata ofera cateva facilitati aditionale, precum coprocesoare 3D-audio.<br />
Acestea produc audio spatial in sistemul de boxe. In felul acesta, utilizatorul se poate scufunda intr-o<br />
lume de sunete. Sistemul este foarte popular in jocurile pe calculator.<br />
5.4.2. USB, PCI si sunet integrat<br />
Informatia audio este redata folosind una din aceste 3 modalitati:<br />
• sunet USB<br />
• placi de sunet PCI<br />
• placi de sunet integrate pe placa de baza<br />
5.4.2.1. Sunet USB<br />
USB este o interfata care poate fi folosita pentru a conecta multe tipuri diferite de periferice la un PC.<br />
Un astfel de dispozitiv periferic este si un sistem de boxe USB. Acestea permit portului USB sa se<br />
comporte ca o placa de sunet. Plug&Play este un avantaj major al USB-ului. Nu sunt necesare alte<br />
configuratii o data ce dispozitivul a fost introdus in interfata. Boxele sunt cele care realizeaza<br />
conversia digital-analogica. Dezavantajul acestei metode este ca necesita putere de procesare<br />
suplimentara pentru a crea informatia audio si poate reduce performantele PC-ului, insa efectul este<br />
minimal pe calculatoarele noi.<br />
5.4.2.2. Placi de sunet PCI<br />
O placa de sunet PCI este o placa adaptor cu procesor audio pe ea care se conecteaza la placa de baza<br />
folosind un slot PCI. Aceste placi folosesc magistrala PCI de 32 sau 64 de biti pentru a transfera<br />
informatia audio. Un avantaj al procesorului audio onboard este acela ca nu mai este necesara folosirea<br />
procesorului calculatorului pentru crearea informatiei audio, eliberand cicli CPU pretiosi. Placile de<br />
sunet PCi au porturi multiple pentru conectarea la alte periferice audio. Porturile externe includ iesiri<br />
pentru boxe, intrari pentru microfon si conectori digitali. Interfetele interne sunt folosite pentru<br />
conexiuni directe cu discurile CD-ROM si DVD-ROM. Un dezavantaj al utilizarii PCI este acela ca, la<br />
fel ca orice placa adaptor, necesita folosirea unui slot PCI liber si a unor resurse ale calculatorului.<br />
5.4.2.3. Placi de sunet integrate<br />
Multi producatori de placi de baza integreaza atat placile video, cat si cele audio in produsele lor.<br />
Placa de sunet integrata are un procesor audio localizat pe placa de baza sun forma unui chip. In acest<br />
fel, placile de sunet integrate au avantajele oferite atat de USB, cat si de placile de sunet PCI. Placile<br />
de sunet integrate includ si potrui audio pentru boxe si microfon.<br />
5.4.3. MIDI si conectare la surse audio externe<br />
Placile de sunet nu sunt folosite doar pentru producerea de sunet, ci si pentru inregistrari audio.<br />
Conexiuni la surse audio externe pot fi urmatoarele:<br />
• portul MIDI<br />
• portul Mircrophone in<br />
• portul Line in<br />
• portul Digital in<br />
MIDI este o interfata standard folosita pentru a conecta echipamente muzicale. Dispozitivele MIDI de<br />
baza sunt controller-e si generatoare. Muzicienii folosesc adesea MIDI pentru a controla si secventia<br />
27
28<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
generatoare de muzica. Cele mai multe placi de sunet au un port combinat MIDI/joystick. Pentru a<br />
folosi functiile MIDI ale unei placi de sunet este necesar un software special, care ste, de obicei, livrat<br />
impreuan cu placa de sunet.<br />
Conectarea microfoanelor la o placa de sunet ofera utilizatorilor abilitatea de isi inregistra vocile<br />
folosind o aplicatie de inregistrare pe calculator. Pentru aceasta, placa de sunet foloseste un convertor<br />
digital-analogic.<br />
Portul Line in al unei placi de sunet este folosit pentru a captura sunet de la surse amplificate, precum<br />
casetofoane, CD player-e externe si alte dispozitive cu optiuni de Line out.<br />
O data cu popularitatea surselor audio digitale, precum CD, Minidisk sau DVD, producatorii de placi<br />
de sunet au adaugat porturi pentru a captura sunet de la astfel de dispozitive (portul Digital in).<br />
Avantajul major al utilizarii optiunii Digital in este ca nu este necesara o conversie analogico-digitala<br />
pentru a captura informatia audio.<br />
5.5. CD si DVD<br />
5.5.1. Unitatile CD-ROM<br />
Discurile CD-ROM sunt un mediu de stocare foarte popular. Initial, discurile CD-ROM se voiau a fi<br />
folosite pentru audio digital, dar s-au extins rapid in lumea stocarii de date pentru calculatoare<br />
personale. Succesul discurilor CD-ROM poate fi atribuit capacitatii lor de stocare si pretului. Datorita<br />
acceptarii pe scara larga a acestui mediu, unitatile CD-ROM sunt acum dispozitive standard pe cele<br />
mai multe calculatoare personale.<br />
CD-urile au 120 mm in diametru si 1.2 mm grosime. In functie de tipul aplicatiei folosite pentru a citi,<br />
scrie si crea CD-ul, ele au abilitatea de a stoca 650 MB sau 700 MB de informatie. Ele constau dintrun<br />
strat de policarbonat plastic si un strat de metal reflectorizant. CD-urile sunt medii optice, spre<br />
deosebire de floppy-disc-uri, hard disk-uri si discurile Zip, care sunt medii magnetice.<br />
5.5.1.1. Categorii pentru unitatile CD-ROM<br />
Unitatile CD-ROM pot fi impartite in 3 categorii:<br />
• interne/externe<br />
• tipul magistralei<br />
• viteza de citire<br />
Unitatile CD-ROM pot fi montate in interiorul calculatorului sau ca o unitate exterioara. Unitatile<br />
montate in interior sunt cele mai obisnuite. Aceste unitati folosesc curent de la sursa de curent a<br />
calculatorului si sunt conectate la magistrala sistemului.<br />
Unitatile externe au propria lor sursa de curent. Ele se conecteaza ori direct la un port al calculatorului,<br />
precum USB, FireWire sau port paralel, sau la un controller instalat intr-unul din slot-urile<br />
calculatorului.<br />
Tipurile de magistrala care conecteaza unitatea CD-ROM de restul calculatorului sunt IDE sau SCSI.<br />
Cele mai multe placi de baza au controller-e IDE integrate si vor recunoaste automat cand a fost<br />
instalata o unitate CD-ROM.<br />
Viteza de citire a unei unitati CD-ROM determina rata la care poate fi extrasa informatia de pe CD si<br />
trimisa magistralei de comunicatie. In general, cu cat viteza este mai mare, cu atat unitatea este mai<br />
rapida. Viteza de citire a unei unitati CD-ROM este masurata in multipli de 150 kilobiti pe secunda<br />
(kbps). O unitate cu viteza 1x are o viteza de 150 kbps. O unitate cu viteza 10x poate citi date la viteze<br />
de 1500 kbps.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
5.5.2. Inregistrarea CD-urilor folosind tehnologiile CD-R si CD-RW<br />
Echipamentele de scriere a CD-urilor incep sa devina dispozitive standard in calculatoarele personale.<br />
In prezent, exista 2 tipuri principale de tehnologii folosite pentru scrierea CD-urilor: CD-R si CD-RW.<br />
5.5.2.1. CD-R<br />
Mediile CD-R pot fi scrise o singura data si apoi pot fi citite de oricate ori. Pentru a putea citi si scrie<br />
CD-urile, o unitate CD-R foloseste 2 lasere, unul pentru citire si altul pentru scriere.<br />
5.5.2.2. CD-RW<br />
Discul CD-RW este compatibil cu celelalte unitati de citire de CD-uri, iar discul CD-R poate fi citit de<br />
o unitate CD-RW. Mediile CD-RW pot fi rescrise de mai multe ori. O unitate CD-RW contine 3<br />
lasere, pentru citire, scriere si pentru stergerea discului.<br />
5.5.3. Extragerea de muzica de pe CD-uri audio<br />
Exista tehnologii pentru a copia melodiile de pe un CD audio pe calculator. Aceste tehnologii extrag<br />
melodiile inregistrate pe un CD intr-un format specific si le convertesc in format digital, salvandu-le in<br />
fisiere .WAV sau .MP3 (pentru o compresie buna).<br />
5.5.4. Unitatea DVD<br />
DVD este o tehnologie mai noua decat CD-ROM. DVD-urile au aceeasi dimensiune fizica ca si CD-<br />
ROM-urile, insa pot stoca o cantitate mult mai mare de informatii. DVD-urile sunt folosite pentru<br />
filme, audio si date. In functie de tehnologia folosita, DVD-urile pot stoca aproape de 20 de ori mai<br />
multa informatie decat CD-urile. Motivele pentru care DVD-urile pot stoca o cantitate mai mare de<br />
informatie sunt urmatoarele:<br />
• ofera o suprafata mai mare pentru stocarea datelor<br />
• folosesc o tehnica de inregistrare de densitate mai mare<br />
• pot accesa straturi multiple din cadrul mediului<br />
Unitatile DVD pentru calculator pot fi folosite atat pentru a vizualiza filme, asculta muzica, cat si<br />
pentru a citi discuri de date. O unitate DVD poate citi atat DVD-uri, cat si CD-uri.<br />
5.5.5. DVD-uri reinscriptibile<br />
Cererea pentru cantitati mai mari de medii de stocare mobile a incurajat industria sa dezvolte diverse<br />
metode de a inscriptiona DVD-uri. In prezent exista 4 metode de a inregistra DVD-uri.<br />
5.5.5.1. DVD-R<br />
DVD-R este asemanatoare cu tehnologia CD-R, prin faptul ca permite ca discul sa fie scris o singura<br />
data. Desi are dezavantajul preturilor mari, aceasta tehnologie este compatibila cu majoritatea<br />
unitatilor DVD-ROM. Discurile DVD-R pot stoca 4.7 GB de date pe fiecare parte.<br />
5.5.5.2. DVD-RAM<br />
Folosind tehnologia RAM, utilizatorii pot scrie si suprascrie discul de peste 100.000 de ori. DVD-<br />
RAM foloseste o tehnologie cu schimbarea fazei similara cu cea folosita de unitatile CD-RW.<br />
Discurile DVD-RAM pot stoca 4.7 GB de informatii pe fiecare parte a discului.<br />
5.5.5.3. DVD-RW<br />
Tehnologia DVD-RW adreseaza compatibilitatea si problemele de reinscriptionare. DVD-RW<br />
foloseste un sistem ce permite rescrierea informatiei de aproximativ 1000 de ori. Mediul este<br />
compatibil cu majoritatea unitatilor DVD-ROM si a player-elor de DVD-uri existente pe piata.<br />
Tehnologia DVD-RW este capabila sa scrie 4.7 GB de informatii pe fiecare parte a discului.<br />
29
5.5.5.4. DVD+RW<br />
30<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
DVD+RW ste cea mai noua tehnologie de inregistrare pe DVD. Avantajul major al DVD+RW este<br />
abilitatea de a folosi rate variabile la codificarea anumitor tipuri de informatii, precum video sau<br />
audio.<br />
5.5.6. Standarde de scriere pe CD<br />
Exista 2 tipuri principale de standarde de scriere pentru CD:<br />
• standarde logice<br />
• standarde fizice<br />
5.5.6.1. Standarde logice<br />
Un standard logic defineste modul in care informatia este stocata pe disc. CD-urile folosesc o serie de<br />
piste si sectoare, numite si cadre, pentru a stoca datele pe disc. Standardul logic al unui CD determina<br />
structura sistemului sau de fisiere. In prezent, standardul ISO 9660 este formatul standard in industrie.<br />
CD-urile create folosind formatul ISO 9660 pot fi accesate de cele mai multe platforme si sisteme de<br />
operare existente. Doua formate care imbunatatesc ISO 9660 sunt JOLIET si UDF. JOLIET este o<br />
versiune Microsoft a lui ISO 9660 care extinde numarul maxim de caractere din numele unui fisier de<br />
la 8 la 64.<br />
5.5.6.2. Standarde fizice<br />
Standardele fizice definesc unde este localizata informatia pe un CD. Cele mai multe formate<br />
corespund standardelor definite in asa-numitele "carti colorate". Primul standard, pentru Cd-uri audio,<br />
a fost publicat intr-o carte ce avea coperti rosii, standardul devenind cunoscut sub numele de Red<br />
Book. Respectand acest mod de definire a standardelor, au aparut si alte formate (Yellow Book, Green<br />
Book, Orange Book, White Book).<br />
5.5.7. Formate de DVD-uri<br />
In prezent exista 3 tipuri de DVD-uri si 4 formate fizice. Cele 3 tipuri de DVD-uri sunt:<br />
• DVD-ROM<br />
• DVD-Video<br />
• DVD-Audio<br />
Formatele fizice definesc structura pe disc si suprafetele pe care sunt scrise datele:<br />
• DVD 5 - un disc cu o singura parte si un singur strat, avand o capacitate de maxim 4.7 GB<br />
• DVD 9 - un disc cu o singura parte si 2 straturi, avand o capacitate totala de 8.5 GB<br />
• DVD 10 - un disc cu doua parti si un singur strat pe fiecare parte, avand o capacitate totala de<br />
4.7 GB<br />
• DVD 18 - un disc cu doua parti si 2 straturi pe fiecare parte, avand o capacitate totala de 17<br />
GB<br />
5.6. Video digital<br />
5.6.1. Camere foto digitale si camere video digitale<br />
O camera foto digitala are o serie de lentile care focalizeaza lumina pentru a crea imaginea unei scene,<br />
la fel ca si un aparat foto obisnuit. Lumina focalizata este inregistrata intr-un format electronic, in loc<br />
de un film obisnuit. Aceasta informatie electronica permite utilizatorilor sa vizualizeze, editeze si sa<br />
stearga pozele facute.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Rezolutia unei camere este masurata in pixeli. Ea reprezinta cantitatea totala de detalii pe care le poate<br />
surprinde camera. In principiu, mai multi pixeli inseamna detalii mai multe si calitate mai buna.<br />
Rezolutiile obisnuite utilizate de camerele digitale sunt: 256x256 pixeli, 640x480 pixeli, 1216x912<br />
pixeli si 1600x1200 pixeli.<br />
In ziua de astazi exista si camere cu rezolutii de 10.2 milioane de pixeli.<br />
Multe camere digitale folosesc un ecran LCD, ce face posibila vizualizarea si stergerea pozelor<br />
imediat dupa ce acestea au fost realizate. Urmatorul pas consta in transferul pozelor pe un calculator.<br />
Aceasta se poate realiza in mai multe moduri.<br />
Camerele cu un spatiu de stocare fix trebuie conectate la un calculator pentru a descarca imaginile.<br />
Aceasta conexiune poate fi seriala, paralela, SCSI sau USB. Insa multe camere mai noi ofera medii de<br />
stocare mobile. Aceste medii pot fi direct introduse in calculator sau chiar direct la o imprimanta, fara<br />
a trebui sa fie conectata camera.<br />
Cateva forme de stocare folosite de camerele video sunt urmatoarele:<br />
• memorie interna<br />
• card-uri de memorie<br />
• hard-disk-uri<br />
• CD sau DVD<br />
Camerele digitale folosesc doua formate principale de fisiere: TIFF si JPEG. JPEG este un format de<br />
fisier comprimat, iat TIFF este un format de fisier necomprimat. JPEG este folosit cel mai adesea<br />
pentru stocarea imaginilor, oferind diverse setari ale calitatii.<br />
Camerele video sunt de doua tipuri: analogice si digitale. Camerele video analogice inregistreaza<br />
semnale video si audio in format analogic. Diferenta principala intre formatele analogice este data de<br />
tipul de banda video pe care o foloseste camera si de rezolutie. Cateva formate analogice sunt<br />
urmatoarele: VHS standard, VHS-C, Super VHS, 8mm, Hi-8.<br />
Camerele video digitale inregistreaza imaginile in format digital. Ele au o rezolutie mult mai buna<br />
decat camerele video analogice, iar filmele inregistrate pot fi descarcate pe un calculator, unde pot fi<br />
vizualizate sau editate.<br />
5.7. Exercitii si intrebari<br />
1) Scrierea de CD-uri/DVD-uri in Windows XP folosind<br />
Wizard-ul<br />
Pasul 1. Introducti un CD/DVD gol in unitate.<br />
Pasul 2. Dupa putin timp va aparea o fereastra, din care veti selecta<br />
optiunea Open writable CD folder si apoi apasati butonul OK.<br />
Pasul 3. Localizati fisierele de pe calculator pe care doriti sa le scrieti<br />
pe CD (folositi My Computer sau Windows Explorer pentru<br />
aceasta).<br />
Pasul 4. Selectati fisierele si apoi apasati click-dreapta cu mouse-ul pe<br />
ele. In meniul care apare, alegeti optiunea Send To si apoi selectati<br />
unitate de CD/DVD.<br />
Pasul 5. In fereastra deschisa la pasul 2, ar trebui sa vedeti fisierele care asteapta sa fie scrise pe<br />
CD/DVD. Daca ati inchis intre timp aceasta fereastra, o puteti deschide din nou folosind My<br />
Computer sau Windows Explorer si alegand unitatea de CD/DVD.<br />
31
Pasul 6. Selectati optiunea Write these filed to<br />
CD din partea stanga a ferestrei.<br />
Pasul 7. In continuare, va aparea o fereastra ce<br />
corespunde wizard-ului de scriere a CDurilor/DVD-urilor<br />
in Windows XP. Completati<br />
numele pe care doriti sa il dati CD-ului in<br />
aceasta fereastra (numele poate avea cel mult 16<br />
caractere).<br />
Pasul 8. Apasati butonul Next. Va aparea o fereastra<br />
care va indica progresul operatiei de scriere a<br />
fisierelor pe CD/DVD.<br />
32<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 9. La terminarea scrierii fisierelor va aparea o fereastra asemanatoare celei prezentate mai jos.<br />
Apasati butonul Finish pentru a incheia cu succes operatia.<br />
2) Utilizare stick USB<br />
Pasul 1. Introduceti stick-ul USB in portul USB al<br />
calculatorului.<br />
Pasul 2. In scurt timp va aparea o fereastra, din care veti alege<br />
optiunea Open folder to view files si apoi veti apasa butonul<br />
OK.<br />
Pasul 3. Se va deschide o fereastra cu continutul stick-ului USB<br />
(fisiere si directoare). Puteti copia fisiere in aceasta fereastra sau<br />
le puteti sterge, ca si cum stick-ul ar fi unul din discurile<br />
sistemului dumneavoastra.<br />
Pasul 4. Creati un director nou pe stick, numit dir nou si apoi<br />
intrati in acest director.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 5. Creati pe discul C: un fisier text nou, numit fisier nou, care sa contina cateva cuvinte.<br />
Pasul 6. Copiati acest fisier in directorul dir nou de pe stick.<br />
Pasul 7. Inchideti fereastra cu continutul directorului nou creat pe stick.<br />
Pasul 8. Faceti click stanga pe iconita din coltul dreapta-jos al ecranului.<br />
Pasul 9. Faceti click pe optiunea Safely remove USB Mass Storage Device. Acum stick-ul USB<br />
poate fi scos din calculator fara probleme.<br />
Pasul 10. Scoateti stick-ul USB din portul USB al calculatorului.<br />
3) Copierea pozelor din camera foto digitala pe calculator, folosind facilitatile Windows<br />
Vista<br />
Pasul 1. Conectati camera foto digitala la calculator folosind portul USB.<br />
Pasul 2. Porniti camera foto.<br />
Pasul 3. In fereastra ce va aparea, selectati optiunea Import using Windows, pentru a copia pozele pe<br />
calculator.<br />
33
6.1. Notiuni introductive<br />
6. INSTALARE APLICATII<br />
34<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Aveti posibilitatea de a face multe lucruri cu programele si caracteristicile incluse in Windows, dar<br />
veti dori probabil sa instalati alte programe.<br />
Modul in care se adauga un program depinde de locul unde sunt situate fisierele de instalare pentru<br />
program. In mod normal, programele sunt instalate de pe un CD sau DVD, de pe Internet sau dintr-o<br />
retea.<br />
Pentru a instala un program de pe un CD sau DVD<br />
Introduceti discul in computer apoi urmati instructiunile de pe ecran. Daca vi se solicita o parola de<br />
administrator sau o confirmare, tastati parola sau furnizati confirmarea.<br />
Multe programe instalate de pe CD-uri sau DVD-uri vor incerca sa porneasca automat un expert de<br />
instalare pentru program. In aceste cazuri, caseta de dialog Redare automata va aparea si veti avea<br />
posibilitatea de a executa expertul. Pentru mai multe informatii, consultati Redare automata: intrebari<br />
frecvente.<br />
Daca programul nu incepe instalarea, consultati informatiile care insotesc programul. Aceste<br />
informatii probabil vor furniza instructiuni pentru instalarea manuala a programului. Daca nu se pot<br />
accesa informatiile programului, aveti posibilitatea de a rasfoi discul si de a deschide fisierul de<br />
instalare al programului, numit de obicei Setup.exe sau Install.exe.<br />
Pentru a instala un program de pe Internet<br />
In browserul de Web, faceti clic pe linkul la program.<br />
Efectuati una din urmatoarele:<br />
Pentru a instala programul imediat, faceti clic pe Deschidere sau Executare si urmati instructiunile de<br />
pe ecran. Permisiune de administrator necesara Daca vi se solicita o parola de administrator sau o<br />
confirmare, tastati parola sau furnizati confirmarea.<br />
Pentru a instala programul ulterior, faceti clic pe Salvare, apoi descarcati fisierul de instalare pe<br />
computer. Cand sunteti gata sa instalati programul, faceti dublu clic pe fisier si urmati instructiunile de<br />
pe ecran. Aceasta este o optiune mai sigura, deoarece aveti posibilitatea sa scanati fisierul de instalare<br />
impotriva virusilor, inainte de a incepe.<br />
Pentru a instala un program dintr-o retea<br />
Daca computerul este intr-o retea (cum ar fi o retea interna intr-o corporatie) ce ofera programe ce pot<br />
fi adaugate, aveti posibilitatea de a instala programe din Panoul de control.<br />
Deschideti Obtinere programe facand clic pe butonul StartImagine a butonului Start , pe Panou de<br />
control, pe Programe, apoi pe Obtinere programe.<br />
Selectati un program din lista, apoi faceti clic pe Instalare.<br />
Urmati instructiunile de pe ecran.<br />
6.2. Instalare Open Office<br />
Instalarea aplicaţiei OpenOffice.org se realizeaza uşor şi intr-un timp scurt. Este gratuita şi ofera<br />
utilizatorilor posibilitatea de a utiliza, studia, imbunataţi şi distribui liber pachetul de programe. Are o<br />
interfaţa grafica intuitiva, este uşor de invaţat şi simplu de utilizat chiar si pentru cei mai<br />
neexperimentaţi utilizatori avand compatibilitate cu formatele de fişiere Microsoft Office.<br />
OpenOffice.org este disponibil in acest moment in peste 11 limbi iar in perioada urmatoare vor exista<br />
traduceri in alte 50 de limbi.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
OpenOffice.org 2.0 este prima suita office open source care ofera suport pentru formatul de fişiere<br />
"OpenDocument pentru Aplicatii tip Office" (OpenDocument), standard adoptat de OASIS.<br />
OpenDocument este un format de fişiere XML care a fost dezvoltat de OASIS, organismul<br />
internaţional responsabil cu dezvoltarea şi omologarea standardelor ţin E-Business.<br />
Formatul OpenDocument poate fi folosit de catre orice aplicaţie office fara riscul dependenţei de un<br />
anumit producator sau de termeni de licenţiere. Acest format confera garanţia ca documentele vor<br />
putea fi vizualizate, editate şi tiparite de catre generaţiile viitoare, fara necesitatea unor cheltuieli de<br />
licenţiere software in acest scop.<br />
Aplicaţia OpenOffice.org se instaleaza urmand paşii:<br />
- se insereaza cd-ul pe care se afla copiata aplicaţia OpenOffice.org sau se da dublu click pe fişierul<br />
.exe care a fost descarcat de la adresa web http://download.openoffice.org/index.html (Apare<br />
Asistentul de instalare). Se selecteaza Urmatorul;<br />
- se citesc termenii de licenţa, se selecteaza ca sunteţi de acord cu aceştia. Se selecteaza Urmatorul;<br />
- se introduce numele de utilizator (poate fi orice nume dorit de d-voastra). Se selecteaza Urmatorul;<br />
- se alege o instalare completa. Se selecteaza Urmatorul;<br />
- se bifeaza OpenOfice.org Write, Calc, Impress daca se doreşte ca fişierele office de pe calculator se<br />
vor deschide implicit cu OpenOffice.org. Se selecteaza Urmatorul;<br />
- se instaleaza aplicaţia iar la <strong>final</strong> va apare o fereastra in care se specifica daca instalarea a fost<br />
efectuata cu succes sau nu.<br />
6.3. Instalare aplicatie pentru conversie documente in format pdf<br />
Pentru instalarea fisierelor de tip pdf, veti avea<br />
nevoie atat de programul Pdf995 Printer Driver dar<br />
si de Free Converter pe care le puteti incarca de la<br />
adresa web<br />
http://www.pdf995.com/download.html.<br />
Deschideti fisierul de instalare pdf995s si dati click pe Run pentru a face instalarea. Cand vedeti<br />
prompt-ul urmator dati click pe No.<br />
Deschideti fisierul de instalare ps2pdf995 si dati click pe Run pentru a face instalarea. Cand vedeti<br />
prompt-ul urmator dati click pe Accept.<br />
Pagina cu instructiuni de utilizare a aplicatiei va fi afisata la sfarsitul procesului de instalare.<br />
35
6.4. Instalare Yahoo Messenger<br />
6.4.1. Salvarea aplicatiei<br />
Accesati site-ul oficial<br />
http://messenger.yahoo.com/download.php.<br />
Salvati aplicatia pe calculator. Deschideti apoi fisierul de<br />
instalare incarcat.<br />
6.4.2. Instalarea aplicatiei<br />
Dupa ce se lanseaza fisierul de instalare dati click pe Next in<br />
fereastra urmatoare.<br />
Selectati apoi ce tip de instalare preferati (daca tipic<br />
sau personalizat) si ce alte aplicatii oferite de<br />
compania Yahoo sa se mai instaleze:<br />
Acceptati licenta de instalare a aplicatiei:<br />
36<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Vi se v-a prezenta apoi politica de utilizare a aplicatiei si vi se va cere sa confirmati inainte de<br />
instalare ca resursele de care dispune calculatorul sunt suficiente pentru instalarea aplicatiei.<br />
Va incepe apoi procesul de instalare propriu-zis:
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
6.4.3. Lansarea aplicatiei<br />
Dupa ce s-a terminat instalarea aplicatiei, puteti deschide aplicatia Yahoo Messenger oricand printr-un<br />
simplu click pe iconita de pe desktop sau din bara de instrumente.<br />
6.5. Instalare Skype<br />
Accesati site-ul oficial http://www.skype.com.<br />
Selectati tab-ul Download.<br />
Salvati aplicatia pe calculator. Deschideti<br />
fisierul de instalare incarcat.<br />
Skype are un wizard special pentru instalare<br />
care se va lansa cand deschideti fisierul.<br />
37<br />
Dupa ce s-a terminat instalarea aplicatiei,<br />
puteti deschide aplicatia Skype oricand printrun<br />
simplu click pe iconita de pe desktop sau<br />
din bara de instrumente.
7.1. Printarea unui document<br />
7. LUCRUL CU DOCUMENTE<br />
Varianta 1. Printarea unui document in Windows Vista<br />
Pasul 1. Localizati fisierul pe care doriti sa il printati.<br />
Pasul 2. Faceti click dreapta pe fisier si alegeti optiunea Print.<br />
Varianta 2. Printarea unui document folosind Windows<br />
XP sau Windows Vista.<br />
Pasul 1. Deschideti fisierul pe care doriti sa il printati<br />
folosind un editor de text (Word, Notepad, Wordpad, etc.)<br />
Pasul 2. Din meniul File alegeti optiunea Print (sau<br />
apasati butonul Print, daca exista un astfel de buton). Va<br />
aparea o fereastra din care puteti allege diverse optiuni de<br />
printare.<br />
Pasul 3. Alegeti optiunile de printare corespunzatoare<br />
(numarul de copii, ce pagini sa fie printate, imprimanta pe<br />
care doriti sa o folositi), in caz ca nu va convin valorile<br />
implicite, apoi apasati butonul OK. Daca optiunile au fost<br />
bine alese, fisierul va incepe sa fie printat.<br />
7.2. Scanarea unui document folosind Windows Vista<br />
Sistemele de operare Windows Vista Business, Enterprise<br />
si Ultimate contin o aplicatie numita Windows Fax and<br />
Scan/ Cu ajutorul acestei aplicatii se pot primi si trimite<br />
faxuri, precum si scana documente.<br />
Pentru a scana un document, utilizatorul trebuie sa apese<br />
butonul New Scan din partea stanga a ferestrei. Imaginea<br />
scanata va fi afisata in partea dreapta a ferestrei si ea va<br />
putea fi salvata sub forma unui fisier apasand butonul<br />
Save As din partea de sus a ferestrei.<br />
7.3. Trecerea din formatul DOC in format PDF<br />
Pasul 1. Deschideti fisierul pe care doriti sa il<br />
printati folosind Microsoft Word.<br />
Pasul 2. Din meniul File alegeti optiunea Print<br />
(sau apasati butonul Print, daca exista un astfel de<br />
buton). Va aparea o fereastra din care puteti allege<br />
diverse optiuni de printare.<br />
Pasul 3. Alegeti imprimanta (virtuala) instalata de<br />
utilitarul de conversie in PDF instalat de<br />
dumneavoastra. Figura de mai jos considera cazul<br />
in care s-a instalat utilitarul CutePDF.<br />
38<br />
Introducere in utilizarea calculatorului
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 4. Apasati butonul OK.<br />
Pasul 5. Va aparea o fereastra in care vi se va<br />
cere sa introduceti numele fisierului PDF ce va<br />
contine rezultatul conversiei. Introduceti<br />
numele dorit si apoi apasati Enter. Va fi creat<br />
un fisier PDF ce va avea acelasi continut ca si<br />
fisierul DOC.<br />
7.4. Crearea unei arhive ZIP in Windows Vista<br />
Pasul 1. Copiati toate fisierele pe care doriti sa<br />
le comprimati intr-un singur director.<br />
Pasul 2. Selectati toate fisierele din director<br />
(folosind Ctrl+A, de exemplu) si apoi faceti<br />
click dreapta pe ele. Selectati optiunea Send<br />
To si apoi Compressed (zipped) folder.<br />
Pasul 3. Va aparea un fisier ZIP in director.<br />
Schimbati-i numele intr-unul sugestiv.<br />
39
7.5. Decomprimarea unei arhive ZIP in Windows Vista<br />
Pasul 1. Faceti dublu click pe fisierul<br />
ZIP. Fisierul va fi deschis ca un director<br />
si veti putea vizualiza fisierele din<br />
interior.<br />
Pasul 2. Apasati butonul Extract all<br />
files.<br />
Pasul 3. In fereastra aparuta, introduceti o<br />
locatie unde sa fie decomprimate fisierele. In<br />
mod implicit, locatia aleasa va fi aceeasi cu<br />
cea in care se afla arhiva ZIP.<br />
7.6. Atasare fisier la email<br />
40<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 1. Conectati-va la contul dumneavoastra de Yahoo!. Intrati pe http://mail.yahoo.com si<br />
introduceti id-ul si parola. Apasati apoi butonul Sign In.<br />
Pasul 2. Daca intrati pentru prima data, apasati butonul Try it now! pentru a utiliza interfata Yahoo!<br />
Mail Beta.<br />
Pasul 3. Apasati butonul Compose din partea stanga a ferestrei. Daca apare o ferestra cu sugestii,<br />
apasati butonul OK.<br />
Pasul 4. Introduceti la campul To o adresa de email valida a unei persoane cunoscute (de exemplu, a<br />
persoanei de langa dumneavoastra). Introduceti in campul Subject un titlu pentru email-ul pe care il<br />
veti trimite. Scrieti cateva cuvinte in zona libera din centrul ferestrei.<br />
Pasul 5. Apasati butonul Attach din partea de sus a ferestrei.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 6. Din fereastra aparuta, navigati prin structura de directoare a calculatorului pentru a localiza<br />
fisierul pe care doriti sa il atasati. Faceti dublu click pe acest fisier.<br />
Pasul 7. Apasati butonul Send. Email-ul va fi trimis cu tot cu fisierul atasat la adresa specificata in<br />
campul To.<br />
41
8. EDITARE CU NOTEPAD<br />
Pasul 1. Apasati butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Din All Programs, alegeti Accesories si apoi selectati aplicatia Notepad.<br />
Pasul 3. Scrieti un paragraf in Notepad.<br />
42<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 4. Din meniul File alegeti optiunea Save As, pentru a salva textul scris intr-un fisier text.<br />
Pasul 5. In campul File name introduceti un nume pentru salvarea fisierului. In mod implicit, fisierul<br />
va fi salvat in directorul My Documents. Daca doriti, puteti alege un alt director folosind optiunile din<br />
partea de sus a ferestrei.<br />
Pasul 6. Apasati butonul Save, pentru a salva fisierul cu numele introdus.<br />
Pasul 7. Din meniul Format alegeti optiunea Font.<br />
Pasul 8. Din fereastra aparuta alegeti font-ul Arial, stilul font-ului Bold si dimensiunea (Size) 8.<br />
Apasati butonul OK.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 9. Veti vedea caracteristicile schimbate ale textului introdus.<br />
Pasul 10. Utilizarea diacriticelor in Windows XP.<br />
Pasul 10.1. Apasati butonul Start, apoi selectati Control Panel.<br />
Pasul 10.2. Din fereastra aparuta selectati Regional and Language Options<br />
Pasul 10.3. Selectati tab-ul Languages si apoi apasati butonul Details.<br />
Pasul 10.4. Daca in lista afisata nu se afla tastatura romaneasca, apasati butonul Add.<br />
43
Pasul 10.5. Alegeti ca Input language limba romana si apoi apastai butonul OK.<br />
Pasul 10.6. Selectati ca Default Input language limba romana.<br />
44<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 10.7. Apasati butonul OK din fereastra de selectare a limbii, apoi apasati butonul OK din<br />
fereastra anterioara.<br />
Pasul 11. Utilizarea diacriticelor in Windows Vista.<br />
Pasul 11.1. Deschideti Control Panel din meniul de Start si selectati optiunea Clock, Language and<br />
Region.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 11.2. In fereastra care apare, selectati tab-ul Keyboards and Languages si apoi apastai butonul<br />
Change keyboards.<br />
Pasul 11.3. Daca in lista afisata nu se afla tastatura romaneasca, apasati butonul Add.<br />
Pasul 11.4. Selectati limba romana si apoi apastai butonul OK.<br />
Pasul 11.5. Selectati ca Default Input language limba romana.<br />
Pasul 11.6. Apasati butonul OK din fereastra de selectare a limbii, apoi apasati butonul OK din<br />
fereastra anterioara.<br />
Pasul 12. Reveniti la fereastra cu Notepad.<br />
Pasul 13. Folosind tastele din partea dreapta a tastaturii (dar din stanga tastei Enter) puteti introduce<br />
diacritice.<br />
Pasul 14. Din meniul File alegeti optiunea Save As.<br />
Pasul 15. Drept Enconding, selectati optiunea Unicode.<br />
Pasul 16. Apasati butonul Save.<br />
Pasul 17. Apasati butonul Yes in fereastra care va solicita confirmarea suprascrierii fisierului.<br />
Pasul 18. Din meniul File alegeti optiunea Exit, pentru a iesi din aplicatie.<br />
45
9.1. Obiective<br />
9. PROCESOARE DE TEXTE<br />
46<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Acest capitol isi propune sa defineasca si sa exemplifice metode generale de lucru cu programul<br />
OpenOffice. Presupune insusirea de catre elevi a cunostiintelor principale despre programul<br />
OpenOffice si modul de lucru cu acest program. Obiectivele ce se urmaresc a fi atinse in cadrul acestei<br />
lectii sunt urmatoarele:<br />
• deschiderea programului<br />
OpenOffice Writer<br />
• lucrul cu fereastra de editare<br />
• utilizarea meniurilor<br />
• introducerea unui text<br />
• crearea unui document<br />
• salvarea unui document<br />
• crearea unui folder<br />
• inchiderea unei sesiuni de editare<br />
9.2. Introducere in OpenOffice<br />
9.2.1. Pornirea OpenOffice<br />
• deschiderea unui document<br />
existent<br />
• navigarea printr-un document<br />
• selectarea unui text intr-un<br />
document<br />
• stergerea unui text<br />
• restabilirea continutul unui text<br />
• formatarea un text<br />
Inainte de a incepe sa utilizati toate caracteristicile aplicatiei de procesare a textelor, aceasta<br />
trebuie mai intai pornita pe computer.<br />
Utilizarea butonului de Start pentru a deschide OpenOffice:<br />
• Faceti clic pe butonul Start din capatul stanga al barei de activitati Windows, care de<br />
obicei este plasata in partea de jos a ecranului. (Este posibil sa o gasiti de asemenea in<br />
partea de sus a ecranului sau pe una din partile laterale ale acestuia.)<br />
• In meniul Start, indicati spre Toate programele.<br />
o Va aparea submeniul Toate programele.<br />
• In submeniul Toate programele, indicati spre Microsoft Office si apoi faceti click pe<br />
OpenOffice si apoi faceti clic pe OpenOffice Writer<br />
o OpenOffice se va deschide avand deschis un document nou, necompletat.<br />
Alte metode:<br />
Se poate economisi timp deschizand OpenOffice de la o comanda rapida din spatial de lucru. Pentru a<br />
crea o comanda rapida pe spatial de lucru faceti clic pe butonul Start, indicate spre Toate programele,<br />
indicati spre OpenOffice implicit pe OpenOffice Writer si faceti clic pe butonul din dreapta al<br />
mausului. Indicati spre Trimitere catre (Send to), apoi faceti clic pe Spatiul de lucru (creare comanda<br />
rapida). O comanda rapida de pe spatiul de lucru este reprezentata prntr-o pictograma avand o sageata<br />
curbata in coltul din stanga. Faceti dublu clic pe pictograma comenzii rapide OpenOffice pentru a<br />
deschide OpenOffice Writer.<br />
Aveti posibilitatea de a deschide OpenOffice facand dublu clic pe un document care a fost creat ca un<br />
document OpenOffice.<br />
Aveti posibilitatea de a porni OpenOffice facand clic cu butonul din dreapta al mausului pe un fisier,<br />
indicand spre Deschidere cu (Open with) din meniul contextual si apoi alegand OpenOffice din lista<br />
cu aplicatii care apare.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
9.2.2. Elementele ferestrei OpenOffice<br />
Fereastra OpenOffice contine componente grafice care va ajuta sa utilizati aplicatia, incluzand<br />
meniuri, bare de instrumente si butoane. Prin cunoasterea temeinica a componentelor unei ferestre<br />
OpenOffice veti economisi timp atunci cand veti incepe sa creati si sa editati documente.<br />
Bara meniu<br />
Bara de<br />
instrumente<br />
standard<br />
Bara de<br />
instrumente<br />
Formatare<br />
Rigle<br />
Punctul de<br />
inserare text<br />
Zona de<br />
insertie<br />
Bara de stare<br />
Bara titlu<br />
In mod implicit OpenOffice amplaseaza barele de instrumente Standard si Formatare pe acelasi rand,<br />
sub bara meniu, pentru a economisi spatiu in fereastra. In ilustratia de mai sus, barele de instrumente<br />
Standard si Formatare sunt separate pentru o mai mare claritate. Cand barele de instrumente Standard<br />
si Formatare impart acelasi rand, nu se pot vedea toate butoanele, dar aveti posibilitatea de a accesa<br />
alte butoane facand clic pe sageata indreptata in jos Optiuni bara de instrumente, aflata la capatul barei<br />
de instrumente. Alegeti Adaugare sau eliminare butoane pentru a vedea lista de butoane disponibila.<br />
• Bara titlu: zona unei ferestre sau a unei casete de dialog care afiseaza numele casetei de dialog<br />
sau al aplicatiei curente si numele documentului curent. Este amplasata de-a lungul partii de<br />
sus a ferestrei.<br />
• Bara meniu: Zona care listeaza numele meniurilor disponibile in OpenOffice. Un meniu este o<br />
colectie de comenzi corelate dintre care aveti posibilitatea de a face o selectie. Bara de meniu<br />
este amplasata imediat sub titlu.<br />
• Bara de instrumente standard: O bara de instrumente care acsigura accesul rapid la functiile de<br />
editare pe care le utilizati frecvent. De exemplu, pe bara de instrumente Standard, butonul pe<br />
care il utilizati pentru a salva un documente contine pictograma unei dischete.<br />
Bara de instrumente Standard este amplasata imediat sub bara meniu.<br />
• Bara de instrumente Formatare: O bara de instrumente care asigura accesul rapid la functiile<br />
de formatare pe care le utilizati frecvent. Numele butoanelor sunt afisate in SfaturiEcran cand<br />
pozitionati indicatorul mausului peste butoane.<br />
• Punctul de inserare: O linie verticala care clipeste, in fereastra documentului, care indica unde<br />
va aparea urmatorul caracter (orice litera, numar, spatiu, marcaj de paragraf sau simbol care<br />
poate fi introdus intr-un document).<br />
• Zona de insertie: Zona dintre muchia din stanga a ferestrei si muchia din stanga a unei linii de<br />
text.<br />
47<br />
Maximizare/Restabilire jos<br />
Minimizare<br />
Butoane de<br />
navigare<br />
Inchidere<br />
document<br />
Inchidere OpenOffice<br />
Bara de<br />
derulare
48<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
• Rigla: O scala afisata pe ecran, marcata in inch sau alte unitati de masura, care poate fi<br />
utilizata pentru a schimba indentarea paragrafelor, a reinitializa o margine de pagina (zona de<br />
spatiu necompletat intre muchia hartiei si text) si a ajusta latimea coloanelor. Riglele sun<br />
amplasate sub barele de instrumente si de-a lungul partii din stanga a ferestrei.<br />
• Bara de stare: O bara care afiseaza informatii despre textul selectat curent, pe muchia de jos a<br />
ferestrei programului.<br />
9.2.3. Utilizarea Meniurilor OpenOffice<br />
Meniurile afiseaza comenzi pe care se poate face clic pentru a realiza o actiune in fereastra sau<br />
obiectul activ. Aveti posibilitatea de a gasi usor majoritatea instrumentelor si comenzilor de care aveti<br />
nevoie in meniurile OpenOffice si barele de instrumente Standard si Formatare. Cand afisati meniul,<br />
vedeti diverse comenzi. Pentru a afisa un meniu, in bara de meniu, faceti clic pe numele meniului.<br />
Apoi faceti clic pe o comanda afisata in meniu pentru a efectua comanda respectiva. In unele meniuri,<br />
veti constata ca anumite comenzi apar intr=o nuanta deschisa, aproapte imposibil de citit. Nuanta<br />
deschisa indica faptul ca acele comenzi nu sunt valabile pentru operatiunea curenta si, prin urmare, nu<br />
sunt disponibile in acel moment. Aceleasi selectii vor fi afisate in nuanta normala imediat ce revin<br />
relevante pentru operatiunea pe care o efectuati.<br />
Cand afisati un meniu pentru prima data, veti vedea comenzile care sunt folosite cel mai frecvent de<br />
utilizatorii OpenOffice. Diferite comenzi din meniu pot avea o sageata indreptata spre dreapta dupa<br />
numele comenzii. Pozitionati indicatorul mausului deasupra comenzii care are o sageata indreptata<br />
spre dreapta, pentru a afisa meniul in cascada. Un meniu in cascada (submeniu) este o lista de comenzi<br />
care apare in urma indicarii spre o comanda din meniul principal, comanda care are o sa geata n partea<br />
dreapta. Comenzile din submeniu sunt asciate cu comanda de care sunt legate.<br />
9.2.4. Introducerea textului<br />
Aveti posibilitatea de a utilize OpenOffice pentru a incepe cu usurinta sa compuneti si sa formatati<br />
documentul. Caracteristici precum incadrare cuvant care faciliteaza crearea unui document cu aspect<br />
placut chiar si pentru cei ce sunt incepatori in procesarea textelor.<br />
Incepeti crearea unui document prin simpla tastare a textului. Cand introduceti text intr-un document,<br />
caracteristica incadrarea cuvant din OpenOffice incadreaza automat textul de la o linie la alta, de<br />
fiecare data cand punctul de inserare ajunge la marginea din dreapta. Incadrarea cuvant intrerue liniile<br />
textului, in asa fel incat acestea sa ramana in limitele marginilor; nu este necesar sa introduceri retururi<br />
manuale (prin apasarea tastei Enter). Apasati Enter numai cand doriti sa introduceti un paragraf nou<br />
sau sa inserati o linie necompletata. Aceasta este o caracteristica utila cand creati un document, dar<br />
este cu adevarat avantajoasa in situatii in care reveniti mai tarziu la un document si il editati. Daca ar<br />
trebui sa amplasati retururi manuale la sfarsit de linie, toate liniile ar putea fi aruncate in afara daca<br />
ulterior ati introduce text in mijlocul unei linii. Caracteristica incadrare cuvant garanteaza ca liniile<br />
sunt intotdeauna spatiate corect, indiferent de cate ori revizuiti continutul paragrafelor.<br />
Pe masura ce tastati text, punctul de inserare se deplaseaza, indicand amplasarea urmatorului caracter.<br />
Daca faceti o greseala, apasati Backspace pentru a sterge caracterele din stanga punctului de inserare<br />
sau Delete pentru a sterge caracterele din dreapta dreapta punctului de inserare. Pentru a amplasa<br />
punctul de inserare la sfarsitul unei linii de text existente, faceti clic dupa textul care tocmai a fost<br />
introdus.<br />
9.2.5. Salvarea unui document<br />
Salvarea unui text este foarte importanta daca doriti sa reveniti la text mai tarziu. Aveti posibilitatea de<br />
a utiliza fisiere si foldere pentru a va organiza documentele si a le regasi usor si eficient. Este<br />
recomandat sa salvati frecvent documentul pentru a evita o posibila pierdere a acestuia, in cazul unei<br />
pene de curent sau in cazul defectarii computerului.<br />
Textul pe care il introduceti este stocat in memoria RAM, care este temporara. Pentru a pastra fisierul<br />
pentru utilizare ulterioara, trebuie sa stocati documentul pe discul dur. Un fisier este o colectie de date<br />
sau informatii corelate, careia ii este atribuit un anumit nume si care este stocata pe un disc. Pentru a<br />
stoca definitiv un document, trebuie sa il salvati pe discul dur. In caz contrar, cand iesiti din
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
OpenOffice, documentul este sters. Salvati un document facand clic pe butonul Salvare de pa bara de<br />
instrumente Standard. Cand salvati documentul, ii atribuiti un nume de fisier unic, pentru a=l regasi<br />
pentru o utilizare ulterioara.<br />
Prima data cand salvati un document, apare caseta de dialog Salvare ca (Save as), astefl incat sa aveti<br />
posibilitatea de a denumi documentul si de a-l amplasa intr-un folder. Un folder este un container in<br />
care se stocheaza si se organizeaza documente, programe, ilustratii si fisiere si este reprezentat de<br />
pictograma unui dosar. Daca efectuati vreo modificare la un document si este necesar sa il salvati,<br />
faceti clic pe butonul salvare si versiunea cea mai recenta a documentului este salvata, dar caseta de<br />
dialog Salvare ca nu apare.<br />
Un nume de fisier poate sa contina pana la 255 de caractere. Cand salvati fiserul pentru prima data<br />
OpenOffice utilizeaza ca nume sugerat al fisierului primele cuvinte ale documentului, pana la primul<br />
semn de punctuatie sau sfarsit de linie. Aveti posibilitatea de a accepta acest nume sugerat sau de a-l<br />
sterge si de a atribui personal un nume de fisier. Deoarece dispuneti de pana la 255 de caractere cu<br />
care sa lucrati, straduiti-va sa dati fisierelor nume cat mai descriptive. Un exemplu de nume de fisier<br />
vag si misterios ar fi ”Intrebari” . Este posibil sa nu va aduceti aminte care sunt intrebarile sau la ce<br />
servesc. Un nume de fiser mai bun ar fi “Intrebari pentru lectia 3 banc de test”. Cand salvati un fisier,<br />
nu aveti posibilitatea de a include in numele fisierului nici unul din urmatoarele caractere: *, / , \, ,<br />
?, :, ;, ”.<br />
In functie de configurarea Windows numele de fisiere din caseta Numa fisier pot avea o extensie care<br />
este urmata printr-un punct urmat de 3 litere. In cazul OpenOffice extensia este .odt. Nu este necesar<br />
sa tastati extensia dupa numele fisierului in caseta de dialog Salvare ca, in cazul in care ea nu apare;<br />
OpenOffice va adauga automat extensia.<br />
9.2.6. Inchiderea unui document si iesirea din OpenOffice<br />
Este important sa inchideti documentele cand terminati de lucrat la ele, pentru economisi spatiu in<br />
memoria computerului si, deasemenea, pentru a va asigura ca nimeni nu modifica in mod accidental<br />
documentul. Deasemenea este necesar sa inchideti OpenOffice cand terminati de lucrat in el.<br />
Inchiderea corecta a aplicatiilor face sa nu aveti probleme cand le utilizati dinou.<br />
Dupa ce un fisier este stocat pe discul dur aveti posibiliatea de a-l elimina de pe ecran inchizand<br />
fereastra documentului sau iesind din OpenOffice. Daca documentul nu a fost salvat sau daca ati<br />
efectuat modificari in fisier dupa ultima salvare, OpenOffice va solicita sa salvati fisierul inainte de a<br />
inchide fereastra. Pentru a elimina un document din fereastra documentului in meniul fisier, faceti clic<br />
pe inchidere sau in coltul din dreapta al ecranului, faceti clic pe butonul inchidere fereastra. Prin<br />
inchiderea ferestrei documentului curent, OpenOffice ramane inca in executie. Cand aveti un<br />
document deschis in OpenOffice, in coltul din dreapta sus al ferestrei OpenOffice sunt afisate doua<br />
butoane inchidere. Fiecare din aceste butoane este marcat cu un X si unul dintre ele se afla imediat<br />
deasupra celuilalt. Butonul inchidere situat mai jos, numit butonul inchidere fereastra (un X negru)<br />
este utilizat pentru a inchide fereastra documentului curent. Butonul inchidere situat mai sus (un X alb,<br />
mai mare, pe un fundal rosu) este utilizat pentru a inchide documentul si a iesi din OpenOffice. Cand<br />
porniti OpenOffice, un document necompletat este afisat in fereastra OpenOffice. Dupa ce salvati si<br />
inchideti acest document nou, OpenOffice va ramane deschis, dar nu afiseaza automat un document<br />
nou necompletat in fereastra, asa cum s-a intamplat asa cum s-a intamplat cand ati pornit OpenOffiice.<br />
Pentru a crea un document, trebuie sa faceti click pe butonul document necompletat nou de pe bara de<br />
instrumente standard.<br />
Deoarece am salvat documentul, acum putem inchide documentul curent in siguranta si putem iesi din<br />
OpenOffice. Dupa aceea, vom porni dinou OpenOffice pentru a-l avea la dispozitie pentru crearea<br />
altor documente si pentru urmatoarele exercitii din aceasta lectie.<br />
49
9.3. Editarea unui document<br />
9.3.1. Deschiderea unui fisier existent<br />
50<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Una din cele mai importante caracteristici ale oricarui program de procesare a textelor este<br />
capacitatea de a deschide documente existente – cele create anterior de dumneavoastra<br />
precum si cele create de altii – side a edita acele documente.<br />
Dupa ce salvati un document OpenOffice, aveti posibilitatea de a-l redeschide mai tarziu<br />
pentru a-i revedea continutul sau pentru a efectua modificari. Veti naviga catre folderul care<br />
contine documentul si apoi veti deschide documentul.<br />
OpenOffice memoreaza ultimele documente pe care le-ati deschis. OpenOffice afiseaza<br />
numele acestor documente in meniul Fisier submeniul Documente recente, astfel inca sa aveti<br />
posibilitatea de a le deschide facand clic cu mouse-ul doar de cateva ori.<br />
Pentru a deschide un fisier care nu este afisat in submeiul Documente recente veti utiliza<br />
caseta de dialog Deschidere.<br />
Bara<br />
Locuri<br />
9.3.2. Navigarea printr-un document<br />
Pentru a modifica textul existent dintr-un document sau pentru a edita, mai intai mutai punctl<br />
de inserare in amplasarea unde doriti sa efectuati o modificare. Indicatorul mausului, tastele<br />
sageata de pe tastaura (utilizate pentru a muta inicatorul mausului sau punctul de inserare in<br />
sus, injos, la stanga sau la deapta) si barele de defilare, toate sunt instrumente de navigare care<br />
va ajuta sa va deplasati prin document.<br />
Cand indicatorul mausului capata forma de I, aveti posibilitatea de a parcurge textul si de a<br />
face editari. Este imposibil sa mutati punctul de inserare cu tasele sageata intr-un document<br />
nounecompletat. Cu tasele sageata, aveti posibiliatea de a muta punctul e inserare numai catre<br />
amplasarile din document care includ text, tabele sau ilustratii.<br />
Urmatorul tabel listeaza fiecare tasta sau combinatie de taste de pe tastatuta care poate fi<br />
utilizata pentru a muta repede punctul de inserare. O combinatie de taste este o combinatie de<br />
taste de pe tastatura utilizata pentru a executa o functie in loc de a utiliza indicatorulmausului<br />
pentru a executa aceeasi activitate. De exemplu, in cazul in care combinatia de taste este<br />
Ctrl+Home, tineti apasat butonul Ctrl in timp ce apasati butonul Home. OpenOffice muta<br />
punctul de inserare la inceputul documentului.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Tasta sageata stanga La stanga cu un caracter/spatiu/litera/semn de punctuatie/simbol<br />
Tasta sageata dreapta La dreapta cu un caracter<br />
Tasta sageata in jos Mai jos cu o linie<br />
Tasta sageata in sus Mai sus cu o linie<br />
Ctrl + Sageata stanga La stanga cu un cuvant<br />
Ctrl + Sageata dreapta La dreapta cu un cuvant<br />
Home La inceputul liniei curente<br />
End La sfarsitul liniei curente<br />
Ctrl + Home La inceputul documentului<br />
Ctrl + End La sfarsitul documentului<br />
Page Up Mai sus cu un ecran complet<br />
Page Down Mai jos cu un ecran complet<br />
Ctrl + Page Up La inceputul paginii anterioare<br />
Ctrl + Page Down La inceputul paginii urmatoare<br />
9.3.3. Utilizarea barelor de defilare<br />
Dearece fereastra documentului afiseaza de obicei numai o parte a uneipagini odata, trebuie sa<br />
mutat (sau sa defilati) vizualizarea unui document pentru a vizualiza o alta parte a acestuia.<br />
Daca documentul are mai mult de o pagina, va trebui sa defilati pentru a vedea celelalte pagini<br />
ale documentului. Bara de defilare, sagetile de defilare si caseta de defilare pe verticala muta<br />
documenul sus si in jos. Bara de defilare, sagetile de defilare si caeta de defilare pe orizontala<br />
muta fereastra documentului la stanga si la dreapta.<br />
Bara de defilare<br />
orizontala<br />
9.3.4. Inserarea textului intr-un document<br />
Principalul motiv pentru a detine un pogram de procesare a textelor este, evident, acela de a<br />
introduce text intr-un document.<br />
51<br />
Bara de defilare<br />
verticala<br />
Sageti de<br />
defilare
52<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Unul dintre primii pasi in editarea unui document este sa invatati sa inserati text. OpenOffice<br />
ofera doua moduri de a insera mai mult text. De exemplu, daca raportul anual al companiei<br />
dumneavoastra a fost tastat fara o lista curenta a tuturor membrilor consiliului de aministratie,<br />
aveti posibilitatea de a insera ulterior numele membrilor consiliului de administratie.<br />
OpenOffice utilizeaza modul Inserare la pornirea programului. In modul Inserare, cand tastati<br />
text nou, textul existent se muta spre dreapta. Alternativa la modul inserare este modul<br />
Suprascriere. In modul Suprascriere, textul existent este sters si inlocuit cu textul pe care il<br />
tasati, incluzand spatiile.<br />
Cercetarile arata ca marea majoritate a utilizatorilor prefera modul Inserare, prin urmare este<br />
modul implicit al OpenOffice. Facand dublu clc pe butonul Suprascriere(de pe Bara de stare),<br />
veti comuta intre modurile Inserare si Suprascriere. Comutarea este un buton care activeaza<br />
sau dezactiveaza o optiune alternativ, de fiecare data cand optiunea este selectata.<br />
Deasemenea comutarea intre cele doua moduri se mai poate face prin apasarea butonului<br />
Insert de pe tastatura computerului.<br />
9.3.5. Selectarea textului<br />
O abilitate esentiala pentru lucrul cu OpenOffice este aceea de a selecta un anumit text. Dupa<br />
ce stapaniti selectarea textului, aveti posibilitatea de a sterge textul selectat sau aveti<br />
posibilitatea de a decupa sau copia texul sau de a-l formata.<br />
Pentru a edita un text inr-un document, trebuie mai intai sa selectati textul dorit. Un mod de a<br />
selecta textul este acela de a tine apasat butonul mausului si de a glisa punctul deinserare<br />
peste textul pe care doriti sa il selectati. Deselectati textul facand un clic oriunde in cadrul<br />
ferestrei documentului.Aveti posibilitatea de a sti cand un text este selectat deoarece acesta<br />
este evidentiat (de obicei, textl selectat apare alb peste fundal negru). Orice modificare va<br />
afecta textul selectat.<br />
Pentru a selecta rapid blocuri de text, OpenOffice utilizeaza zona de selectie. Zona de selectie<br />
este zona de pe marginea din stanga a documentului.<br />
Pentru a selecta blocuri de text care nu sunt adiacente intr-un document, selectati primul bloc<br />
de text, tineti apasata tasta Ctrl, apoi selectati urmatorul bloc de text. De asemenea, aveti<br />
posibilitatea de a utiliza tasta Shift si tastele sageata pentru a selecta cuvinte, linii sau<br />
paragrafe adiacente. Pozitionati punctul de inserare in textul pe care doriti sa-l selectati, tineti<br />
apasata tasta Shift, apoi apasati o tasta sageata sau faceti clic la sfarsitul textului pe care doriti<br />
sa il selectati.<br />
Tabelul urmator prezinta metodele de selectare a blocurilor de text.<br />
Pentru a selecta Procedati astfel<br />
Un cuvant Faceti dublu clic pe cuvant.<br />
O linie Faceti clic in zona e selectie a liniei.<br />
O propozitie Tineti apasata tasta Ctrl si faeti clic oriunde in cadrul<br />
propozitiei.<br />
Un paragraf Faceti dublu clic in ona de selectie din stanga oricarei linii a<br />
paragradului sau triplu clic oriunde in cadrul paragrafului.<br />
Un document intreg Tineti apasata tasta Ctrl si faceti clic oriunde in zona de selectie<br />
sau faceti triplu clic oriunde in zona de selectie.<br />
De asemenea, aveti posibilitatea de a selecta text utilizand tastatura. Faceti clic in fata textului<br />
e care doriti sa-l selectati si apasati Shift+sageata dreapta pentru a seecta text la dreapta<br />
indicatorului mausului si in fata acestu sau Shift + sageata staga pentru a selecta text la stanga
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
indicatorului mausului. Remarcati ca, daca apasati Shift + sageata jos la mijlocul unei linii,<br />
textul selectat va include o parte din linia urmatoare. De asemenea, daca apasati Shift +<br />
sageata jos la inceputul unei linii, se va selecta intreaga linie. Aveti deasemenea posibilitatea<br />
de a face clic la inceputul textului pe care doriti sa-l selectati, de a tine apasata tasta Shift si de<br />
a face clic la sfarsitul textului pentru a seleta un bloc de text.<br />
O alta posibilitate de a selecta un intreg document este facand clicc pe Selectare totala din<br />
meniul Editare sau apasand combinatia de aste Ctrl + A.<br />
9.3.6. Stergerea si restabilirea textului intr-un document<br />
Una dintre cele mai utile caracteristiciale programelor de procesare a textelr este capacitatea<br />
de a sterge text. Pe locul al doilea ca importanta este capacitatea de a restabili text pe care l-ati<br />
sters in mod accidental.<br />
Pentru a sterge o seciune mare de test, selectati textul si apasati Delete sau Backspace. Aveti<br />
posibilitatea de a economisi timp selectand portiuni mari de text ce urmeaza a fi sterse, in loc<br />
de a sterge textul caracter dupa carater.<br />
De exemplu, in raportul anual pe care l-ati pregatit pentru compania dumneavoastra, ati tastat<br />
mesajul de introducere din partea presedintelui companiei; dar acum presedintele a decis sa<br />
scrie el insusi. Nu este necesar sa stergeti scrisoarea caracter dupa caracter; in schimb,<br />
selectati intreaga scrisoare si apasati Delete. Acum pagina ese complet necompletata si<br />
pregatita entru ca presedintele sa adauge prpopria lui scrisoare.<br />
Pentru a sterge un singur caraacter, pozitionati punctul de inserare la stanga caracterului si<br />
apasati Delete sau la dreapta caracterului si apasati Backspace. Pentru a sterge cuvinte intregi<br />
utilizand tastatura, pozitionati punctul de inserare la stanga cuvantului si apsati Ctrl + Delete<br />
sau la dreapta cuvantului si apasati Ctrl + Backspace.<br />
Un alt mod de a sterge text este utilizarea modului Suprascriere. Faceti dublu lic pe OVR de<br />
pe Bara de stare penru a activa modul Suprascriere. Cand modul Suprascriere este activat, veti<br />
tasta peste textul existent.<br />
Anulare si refacere<br />
OpenOffice memoreaza modificarile de editare pe care le faceti intr-un document, astfel incat<br />
sa aveti posibilitatea de a elimina cu usurinta o modificare si de a restabili textul asa cum a<br />
fost inaninte de efectuarea editarilor. Daca faceti o greseala intimpul editarii, aveti<br />
posibilitatea de a face clic pe butoanele Anulare si Refacere de pa bara de instrumente<br />
Standard pentru a modifica si restabili text.<br />
Anulare Refacere<br />
Pentru a anua o actiune, faceti clic pe butonul Anulare. Daca anulati o actiune din greseala si<br />
trebuie sa restabiliti sau sa refaceti actiunea, aveti posibilitatea de a proceda astfel facand clic<br />
pe Refacere. Pentru a anula sau a reface mai multe actiuni faceti clic pe sageata orientata in<br />
jos din dreapta butonului Anulare sau Refacere si selectati actiunea pe care doriti sa o anulati<br />
sau sa o refaceti. Toate actiunile efectute dupa cea pe care o selectati din lista vor fi de<br />
asemenea anulate.<br />
9.3.7. Crearea unui folder<br />
Pentru a le accesa cu usurinta in viitor, este foarte important sa pastrati in orine fisierle pe care<br />
le creati. O componenta esentiala a organizarii fisierelor este crearea folderelor in care sa va<br />
stocati documentele. Aceste foldere va permit sa grupati fisierele in diverse moduri, cum ar fi<br />
53
54<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
dupa tip (de exemplu scrisori, memorii, rapoarte) sau dupa continut (de exemplu gradinarit,<br />
baseball, vacanta).<br />
Dupa ce creati un document veti dori, poate sa salvati documentul intr-un folder. Un folder<br />
este o zona de stocare aflata pe discul dur al computerului sau pe unitate de stocare aflata in<br />
retea. O retea este un sistem de computere conectate prin legaturi de comunicatii. Cand un<br />
computer este conectat prin intermediul unei retele, este posibil sa utilizati unul din computere<br />
pentru a accesa discul dur al unul alt computer din retea,s Aveti posibiliatea de a crea foldere<br />
pentru a stoca fisiere dupa proiect, autor, tip de fisier sau dupa aproape orice schima de<br />
organizare pe care v-o imaginati.<br />
De exemplu, este posibil sa aveti un folder numit Memorii. In acest folder stocati toate<br />
memoriile pe care le trimiteti sefului dumneavoastra. Poate doriti sa aveti un subfolder (un<br />
folder in cadrul unui folder) in folderul Memorii, numit Trimise marketing. Aici stocati<br />
memoriile pe care le trimiti departamentului de marketing. Este posibil sa aveti si un alt<br />
subflder in folderul Memorii, numit Trimise finainciar, care sa contina memoriile pe care le<br />
trimiteti dpartamentului financiar. Cand deschidet folderul Memorii, nu va fi necesar sa treceti<br />
prin toate memoriile pe care le-ati trimis; n schimb, le-ati sortat si salvat in subfoldere, astfel<br />
incat sa fie gasite si preluate usor si repede.<br />
OpenOffice faciliteaza crearea de foldere, direct din caseta de dialog Salvare ca. Prin<br />
intermediul caracteristicilor OpenOffice de gestiune a fisierelor, aveti posibilitatea de a<br />
organiza, de a gasi si de a crea foldere cu usurinta, pentru a stoca documente si a salva fisiere<br />
cu nume diferite. De asemenea, aveti posibilitatea de a sterge fisiere si foldere din cadrul<br />
casetelor de dialog Deschidere si Salvare ca. Pentru a sterfe un fisier sau un folder, selectati<br />
ceea ce doriti sa stergeti si faceti clic pe butonul Stergere sau apasati Delete.<br />
9.4. Formatarea textului<br />
9.4.1. Utilizarea barei de instrumente Formatare pentru a formata textul<br />
Bara de instrumente Formatare, care apare implicit aproape de partea superioara a ferestrei<br />
OpenOffice, este cel mai usor mod de a formata text. Ea a ofera posibilitatea de a schimba fontul,<br />
dimensiunea fontului, culoarea fontului si stilul. Aveti posibilitatea de a face un text aldin, cursiv sau<br />
suliniat. Aveti de asemenea posibilitatea de a stabili alinierea sau indentarea, patierea si bordurile si, in<br />
plus, de a adauga evidentiere. Toate aceste caracteristici va permit sa faceti textul sa apara asa cum<br />
doriti.<br />
Desi in OpenOffice aveti posibilitatea de a modifica aspectul unui text in cateva moduri diferite,<br />
utilizarea barei de instrumente Formatare este modul cel mai rapid si usor de a efectua majoritatea<br />
modificarilor intr-un text. Bara de instrumente Formatare are mai multe butoane si liste pe care aveti<br />
posibilitatea de a le utiliza pentru a modifica atributele textului Un atribut este o caracteristica precum<br />
formatarea aldina, cursivele, utilizarea literelor mici, sublinierea, fontul (stilul caracterelor),<br />
dimensiunea fontului si chiar culoarea textului.<br />
Butoanele lista verticale din capatul din stanga al barei de instrumente Formatare sunt, de la stanga la<br />
dreapta, caseta Stil, caseta Font si caseta Dimensiune font. Aceste casete va arata numele stilului,<br />
numele fontului si dimensiunea fontului utiiat in prezent. Pentru a deschide casetele si a afisa listele de<br />
continut, faceti clic pe sagetil orientate in jos aflate in partea dreapta a fiecarei casete.<br />
Stil Font Dimensiune font<br />
Aldin <strong>Curs</strong>iv Subliniere
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Cand selectati text formatat, fontul si dimensiunea fontului textului selectat vor aparea pe bara de<br />
instrumente Formatare – in casetele Font si Dimensiune font – numai daca fontul si dimensiunea de<br />
font ale textului selectat sun aceleasi. Daca fontul, stilul fontului sau dimensiunea fontului variaza pe<br />
parcursul textului selectat, casetele Font, Dimensiune font si Stil font vor aparea necompletate pe bara<br />
de isntrumente de Formatare.<br />
Aveti de asemenea posibilitatea de a utiliza bara de instrumente Formatare pentru a elimina<br />
formatarea. De exemplu, daca doriti sa eliminati formatarea aldina a unui titlu, selectati pur si simplu<br />
textul titlului si faceti clic pe butonul Aldin.<br />
9.4.2. Alinierea textului intr-un document<br />
In functie de textul tastat, de aspectul dorit al documentului pe care il create sau de modul in<br />
care un paragraph trebuie sa fie evidentiat fata de celelalte, va fi necesar sa stabiliti alinierrea<br />
textului in pagina. Alinierea la stanga este setarea implicita de aliniere, dar aveti de asemenea<br />
posibilitatea de a alege La centru, Aliniere la dreapta sau Aliniere stanga-dreapta.<br />
In mod implicit, textului pe care il tastati I se aplica atributul de aliniere Aliniere la stanga. Cu<br />
alte cuvinte, textul este aliniat la marginea din stanga. Cu toate acestea, aveti posibilitatea de a<br />
utiliza atributele La centru, Aliniere la dreapta sau Aliniere stanga-dreapta pentru a alinia<br />
textul. Textul centrat este amplasat la distanta egala fata de marginea dins tanga si cea din<br />
dreapta, textul aliniat dreapta este aplasat la marginea din dreapta iar textul stanga-dreapta<br />
umple tot spatiul dintre marginea din dreapta si cea din stanga. Pentru a alinia un paragraf<br />
existent, faceti clic oriunde in paragraf si faceti clic pe unul din butoanele urmatoare de pe<br />
bara de instrumente Formatare.<br />
Aliniere la<br />
stanga<br />
Utilizati butoanele de aliniere pentru paragrafe complete si nu pentru caractere sau expresii. Nu este<br />
necesar sa selectati tot textul dintr-un paragraf inainte de a aplica o aliniere. Trebuie doar sa faceti clic<br />
pentru a amplasa punctul de inserare undeva in paragraf.<br />
9.4.3. Aplicarea stilurilor unui text<br />
Centrat<br />
Un stil este un set de caracteristici de formatare pe care aveti posibilitatea de a le aplica<br />
textului (inclusive tabelelot si listelor) din document. Cu ajutorul unui stil, aveti posibilitatea<br />
de a modifica rapid aspectul textului permitandu-va sa aplicati numeroase formate intr-un<br />
singur pas.<br />
Stilurile va ajuta sa economisiti timp atunci cand formatati un document si va ajuta sa<br />
mentineti un format consecvent in cadrul aceluiasi document si de la un document la altul. De<br />
exemplu, sa presupunem ca acum creati un document care contine mai multe subtitluri. Doriti<br />
ca aceste subtotluri sa fie verzi si cu un font diferit de cel al textului. In loc sa utilizati<br />
optiunile de formatare de pe bara de intrumente Formatare de fiecare data cand tastati un<br />
subtitlu in document, aveti posibilitatea de a crea un stil.<br />
Dupa ce ati creat stilul, pus si simplu amplasati punctul de inserare in orice loc din textul<br />
existent sau in locul din document de unde doriti sa incapa stilul si faceti clic pe sageata<br />
orientata in jos a casetei Stil. Selectati stilul dorit si textul va fi modificat cu stilul ales.<br />
55<br />
Aliniere la<br />
dreapta<br />
Aliniere stangadreapta
56<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Ori de cate ori deschideti un document nou necompletat, OpenOffice ataseaza automat<br />
documentului un sablon standard. Un sablon este un document performant care are propriul sa<br />
set de stiluri. Cand tastati intr-un document nou necompletat, caracterele sunt configurate intrun<br />
stil iplicit care se numeste Normal (Default). Cuvintele pe care le tastati sunt formatate<br />
automat in fontul Times New Roman, la o dimensiune de 12 pncte si aliniate la marginea din<br />
stanga. Sablonul Normal are mai multe stiluri dupa cum se vede in imaginea de mai jos:<br />
Aveti posibilitatea de a utiliza stiluri pentru a aplica rapid textului mai multe atribute<br />
de formatare. De exemplu este posibil sa specificati atribute cum ar fi aldin, aliniere la stanga,<br />
cursiv si chiar culoarea fontului, apoi sa aplicati toate aceste atribute in acelasi timp prin<br />
aplicarea unui stil. Pur si simplu selectati textul sau faceti clic pe acesta si, in bara de<br />
instrumente Formatare, faceti clic pe sageata in jos a casetei Stil si faceti clic pe stilul pe care<br />
doriti sa-l aplicati. Daca doriti sa aplicati un stil unui paragraf intreg, trebuie doar sa faceti clic<br />
oriunde in acel paragraf si sa faceti clic pe numele stilului din lista Stil. Aveti de asemenea<br />
posibilitatea de a aplica un stil facand clic pe o linie necompletata, selectand un stil din lista<br />
Stil si tastand. Textul pe care il tastati din acel moment va aparea in stilul pe care l-ati selectat.<br />
9.4.4. Formatarea unui text – aplicatie practica<br />
Pentru insusirea cunostiintelor si pentru invatarea deprinderilor principale de lucru cu<br />
OpenOffice ne propunem sa realizam o aplicatie practica. Vom construi o pagina de<br />
document OpenOffice ce contine majoritaea facilitatilor principale ale editoarelor de<br />
texte.Vom face o trecere de la simplu la complex. Se va prezenta pagina initiala care va<br />
reprezenta produsul <strong>final</strong> al lucrarii noastre curente. Se va imparti pagina in elementele sale<br />
componente si se va realiza dezvoltarea fiecarui element component. In <strong>final</strong> imbinarea<br />
tuturor acelor elemente va constitui scopul nostru <strong>final</strong>.<br />
Ce ne-am propus sa realizam?<br />
Pagina pe care dorim sa o dezvoltam este prezentata in fisierul Exemplu.odt si in imaginea<br />
urmatoare:
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Care sunt principalii pasi pe care trebuie a ii parcurgem pentru crearea fisierului Exemplu.odt.<br />
• Creare fisier<br />
• Editare Fisier<br />
• Salvare Fisier<br />
Creare fisier:<br />
Pentru a crea fisierul dorit dupa cum am prezentat la inceputul lectiei de astazi se<br />
efectueaza urmatorii pasi<br />
1. Porniti programul OpenOffice<br />
a. Programul va afisa o fereastra noua in care veti avea un document nou<br />
denumit Untitled1.<br />
2. Salvati fisierul curent<br />
a. Faceti clic pe butonul Fisier (File) din Bara meniu.<br />
b. Faceti clic pe submeniul Salvare ca (Save as) din submeniurile disponibile<br />
pentru meniul Fisier (File).<br />
i. O sa se deschida caseta corespunzatoare submeniului Salvare ca.<br />
c. Navigati prin intermediul casetei afisate in structura de directoare pana in<br />
directorul unde doriti sa salvati documentul.<br />
57
58<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
d. Scrieti in campul Nume fisier (File name) al casetei afisate numele<br />
fisierului nou creat.<br />
e. Apasati butonul Salvare (Save).<br />
Astfel ati reusit sa creati fisierul Exemplu.odt in directorul dorit de dumneavoastra<br />
(indicat de cadrul didactic). Acum vom lasa aplicatia OpenOffice deschisa cu<br />
documentul nou creat curent si vom trce la pasii urmatori ai aplicatiei practice.<br />
Editare fisier:<br />
Pentru a realiza editarea fisierului nou creat va trebui a identtiicate elementele componente ale<br />
documentului. Iata care sunt acestea in figura de mai jos:<br />
Antet<br />
Titlu<br />
Paragraf 1<br />
Paragraf 2<br />
Paragraf 3<br />
Tabel 1<br />
Tabel 2<br />
Subsol<br />
Antet si subsol:<br />
Anteturile si subsolurile sunt utilizate intr-un document pentru a transmite informatiile utile, cum ar fi<br />
numele documentului, numarul de pagina, amplasarea fisierului, autorul documentului, etc. Aceste<br />
informatii pot fi adaugate cu usurinta utilizand bara de insrumente Antet si subsl. Cu toate ca exista<br />
anumite element standard pe care le regasiti in anteturi si subsoluri, vor exista si situatii cand veti dori<br />
sa creati un anet unic. Pentru aceste situatii OpenOffice va permite sa particularizati anteturile si<br />
subsolurile unui document.<br />
Pe langa numerele de pagina, anteturile si subsolurile sunt utile pentru documentele care contin mai<br />
mult de o pagina. Anteturile si subsolurile sunt utile in documentele care cuprind capitole sau sectiuni,<br />
deoarece citiorii pot afla unde anume se afla in documen, utiliand antetul sau subsolul pentru a vedea
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
ce sectiune citesc in momentul respectiv. Antetul cat si subsolul vor fi afisate pe fiecare pagina a<br />
documentului.<br />
Titlu:<br />
Cum procedam pentru a crea antetul si subsolul nostru?<br />
Antet:<br />
• Faceti clic pe butonul Inserare (Insert) din bara de meniu<br />
• Faceti clic pe butonul Antet (Header)<br />
o O sa va apara in partea superioara a paginii curente un dreptunghi care<br />
reprezinta defapt un paragraf. Acesta va fi editat asa cum am invatat in<br />
capitolele anterioare ale lectiei<br />
• Faceti clic in interiorul dreptunghiului<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere centrat<br />
• Faceti clic pe butonul Inserare (Insert) din bara de meniu apoi pe submeniul Imagine<br />
(Picture). Din acest submeniu alegeti prima optiune Din fisier (From file).<br />
o O sa vi se afiseze o caseta de inserare imagine din fisier. Navigati folosind<br />
aceasta fereastra prin structura de fisiere si directoare pentru a gasi imaginea<br />
daca<br />
• Scrieti textul corespunzator antetului dumneavoastra<br />
• Daca mai este necesar mai introduceti o imagine la fel cum atu facut la pasul anterior<br />
Subsol:<br />
• Faceti clic pe butonul Inserare (Insert) din bara de meniu<br />
• Faceti clic pe butonul Subsol (Footer)<br />
o O sa va apara in partea superioara a paginii curente un dreptunghi care<br />
reprezinta defapt un paragraf. Acesta va fi editat asa cum am invatat in<br />
capitolele anterioare ale lectiei<br />
• Faceti clic in interiorul dreptunghiului<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere centrat<br />
• Scrieti textul corespunzator documentului Dumneavoastra urmat de un caracter spatiu<br />
• Scrieti cuvantul “Pagina:”<br />
• Faceti clic pe butonul Inserare (Insert) din bara de meniu apoi pe submeniul Campuri<br />
(fields).<br />
o Din acest submeniu alegeti optiunea Numar Pagina (Page Number)<br />
• Scrieti caracterul “/”<br />
• Faceti clic pe butonul Inserare (Insert) din bara de meniu apoi pe submeniul Campuri<br />
(fields).<br />
o Din acest submeniu alegeti optiunea Contor Pagini (Page Count)<br />
• Lasati un spatiu liber<br />
• Scrieti cuvantul “Data:”<br />
• Faceti clic pe butonul Inserare (Insert) din bara de meniu apoi pe submeniul Campuri<br />
(fields).<br />
o Din acest submeniu alegeti optiunea Data (Date)<br />
• Din cele doua spatii goale centrati manual paragraful Subsol astfel incat sa obtineti un<br />
rezultat asemanator ca in exemplul prezentat<br />
Titlul documentului se noteaza pe prima pagina a documentului. De obicei se stilul sau (Font,<br />
dimensiune, aldin, cursiv, subliniere) este diferit fata de stilul celolrlalte paragrafe din text.<br />
Instruire personal RECL<br />
In cazul nostru titlul este scris cu font-ul Times New Roman si are dimensiunea de 16 puncte.<br />
Deasemenea se observa ca titlul este scris cursiv.<br />
Cum realizam toate acestea?<br />
Urmarind pasii de mai jos:<br />
• Faceti clic la inceputul documentului.<br />
59
Paragraf 1:<br />
60<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere centrat.<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de setare a dimensiunii<br />
Dimensiune (Size) si alegeti dimensiunea de 16 puncte .<br />
o Nota: nu trebuie realizata o selectare a fontului intrucat in cazul<br />
nostru avem font-ul implicit Times New Roman. Daca trebuia sa<br />
selectam si font-ul acest pas ar fi fost premergator acestui pas.<br />
• Scriete titlul dumneavoastra<br />
• Apasati de doua ori tasta Enter pentru a separa cu un spatiu gol titlul de<br />
continutul documentului<br />
Vom incepe acum sa scriem primul paragraf din documentul nostru.<br />
Economia Bazată pe Cunoaştere, cel mai amplu proiect coordonat de Ministerul Comunicaţiilor şi<br />
Tehnologiei Informaţiei în mediul rural şi mic urban, a fost considerat proiectul cu cel mai bun<br />
conţinut informaţional în cadrul Premiilor IT&C ale României pentru anul 2006.<br />
Se observa ca acesta este scris folosind font-ul Times New Roman, dimensiunea de 12 puncte si<br />
deasemenea paragraful foloseste o aliniere stanga.<br />
Paragraf 2:<br />
Cum realizam scrierea acestui paragraf?<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere stanga.<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de setare a dimensiunii<br />
Dimensiune (Size) si alegeti dimensiunea de 12 puncte .<br />
o Nota: nu trebuie realizata o selectare a fontului intrucat in cazul<br />
nostru avem font-ul implicit Times New Roman. Daca trebuia sa<br />
selectam si font-ul acest pas ar fi fost premergator acestui pas.<br />
• Scrieti textul corespunzator acestui paragraf<br />
• Apasati de doua ori tasta Enter pentru a obtine spatiul despartitor de<br />
paragraful urmator<br />
Vom continua acum cu scrierea celui de al doilea paragraf din documentul nostru.<br />
Se observa ca acest paragraf introduce o notiune noua si anume aceea de scriere pe coloane.<br />
Deasemenea fiecare linie a fiecarei coloane este scrisa cu fonturi si dimensiuni diferite si are un obiect<br />
Bullet in fata. Prima linie a paragrafului foloseste aliniere Stanga – Dreapta (Justify) iar coloanele<br />
folosesc o aliniere Stanga (Left).<br />
Cum realizam scrierea acestui paragraf?<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere Stanga-Dreapta<br />
(Justify) .<br />
• Toate celelalte caracteristici se pastreaza de la paragraful anterior.<br />
• Scrieti textul corespunzator primei linii a paragrafului si tastati tasta Enter la sfarsitul<br />
liniei.<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere Stanga (Stanga)<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de pornire Bullets .<br />
• Din bara de instrumente Formatare selectati Fontul si dimensiunea corespunzatoare<br />
primei linii.<br />
• Scrieti continutul primei linii urmat de tasta Enter la sfarsitul textului.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
• Repetati ultimii doi pasi pana cand o sa scrieti toate liniile folosind Font-urile si<br />
dimensiunile specificate.<br />
• Dupa ce ati scris toate liniile corespunzatoare celor doua coloane din model selectati<br />
toate aceste linii.<br />
• Faceti clic pe butonul Formatare (Format) din bara de meniu<br />
• Faceti clic pe submeniul Coloane (Columns) din meniul Formatare (Format).<br />
• Selectati numarul de coloane dorit si apasati Enter.<br />
• Apasati de doua ori tasta Enter pentru a obtine spatiul despartitor de paragraful<br />
urmator<br />
Paragraf 3:<br />
Vom incepe acum sa scriem primul paragraf din documentul nostru.<br />
Participanţi:<br />
Studentul POPA Cosmin din comuna Ştefăneşti, judeţul Vâlcea, participă împreună cu IONESCU<br />
Constantin la cursul de instruire care are loc la Braşov în perioada 30 iulie - 15 august 2007.<br />
Se observa ca acesta este scris folosind font-ul Times New Roman, dimensiunea de 12 puncte si<br />
deasemenea paragraful foloseste o aliniere Stanga-Dreapta (Justify). Acest paragraf mai foloseste o<br />
serie de combinatii de caracteristici aldin si cursiv pentru o serie de cuvinte cum ar fi:<br />
• POPA Cosmin<br />
o Aldin si cursiv<br />
• Ştefăneşti<br />
o Aldin<br />
• IONESCU Constantin<br />
o Aldin si cursiv<br />
• Braşov<br />
o Aldin<br />
• 30 iulie - 15 august 2007<br />
o cursiv<br />
Cum realizam scrierea acestui paragraf?<br />
• Din bara de instrumente Formatare apasati butonul de aliniere Stanga-Dreapta<br />
(Justify) .<br />
o Toate celelalte caracteristici se pastreaza de la paragraful anterior.<br />
• Scrieti textul corespunzator paragrafului si tastati de doua ori tasta Enter la<br />
sfarsitul textului pentru a realiza spatierea fata de paragraful urmator<br />
• Folosind mausul selectati pe rand fiecare din cuvintele de mai sus<br />
• Pentru cuvant selectati modul de formatare corespunzator apasand dupa caz<br />
unul din butoanele Aldin (Bold), <strong>Curs</strong>iv (Italic) sau ambele<br />
Tabel 1:<br />
Vom incepe acum sa scriem primul tabel din documentul nostru.<br />
Nr. Nume şi prenume Localitate Judeţul Data instruire Vârsta<br />
1 POPA Cosmin Ştefăneşti Vâlcea 29 Iulie 2007 32<br />
2 IONESCU Constantin Ştefăneşti Vâlcea 29 Iulie 2007 29<br />
Toate aceste cuvinte sunt scrise folosind font-ul Times New Roman, dimensiunea de 12 puncte.<br />
Diferite coloane au diferite alinieri.<br />
• Prima coloana este aliniata stanga.<br />
• A doua coloana si a treia sunt aliniate stanga.<br />
• Coloanele Judetul, Data Instruire sunt aliniate centrat.<br />
• Coloana Varsta este aliniata dreapta.<br />
Prima linie este aliniata centrat si caracterele sunt aldine (Bold) si are culoarea galben de fond.<br />
61
62<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Cum realizam acest tabel?<br />
• Fixati punctul de inserare text in locul in care doriti sa introduceti noul<br />
tabel<br />
• Din bara de instrumente Standard apasat butonul care indica<br />
inserarea unui tabel<br />
Aliniere pe<br />
verticala:<br />
top,<br />
bottom,<br />
down<br />
Buton introducere<br />
tabel – tineti apasat<br />
• Tineti apasat pe acelasi buton in timp ce mutati mausul pentru a alege<br />
domensiunea tabelului pe care doriti sa il inserati.<br />
• Dupa ce eliberati butonul mausului o sa vedeti cum noul tabel precum si meniul<br />
de editare a celulelor, liniilor sau coloanelor - elementele sunt prezentate in<br />
imaginea de mai jos<br />
Stilul<br />
liniei<br />
Culoare<br />
liniei<br />
Margini<br />
Culoare de<br />
fond<br />
• Selectati tot tabelul.<br />
• De la meniul de selectare a stilului linieie selectati tipul de linie dubla.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Tabel 2:<br />
• Selectati prima linie<br />
• De la meniul de selectare a culorii de fond selectati culoarea galbena.<br />
• Din bara de instrumente de formatare selectati stilul de aliniere centrat.<br />
Apasati si butonul aldin pentru a scrie textul aldin.<br />
• Selectati primele trei coloane fara a selecta si capul de tabel (fara a selecta si<br />
prima linie)<br />
• Din bara de instrumente de formatare selectati stilul de aliniere stanga.<br />
• Selectati a patra coloana fara a selecta si capul de tabel (fara a selecta si prima<br />
linie)<br />
• Din bara de instrumente de formatare selectati stilul de aliniere centrat.<br />
• Selectati ultimele doua coloane fara a selecta si capul de tabel (fara a selecta<br />
si prima linie)<br />
• Din bara de instrumente de formatare selectati stilul de aliniere stanga -<br />
dreapta.<br />
• Aici se incheie procesul de formatare al tabelului<br />
• Introduceti datele in tabel<br />
• La sfarsit fixati punctul de inserare text in coltul din dreapta jos situat in afara<br />
tabelului<br />
• Apasati de doua ori tasta Enter pentru a obtine spatiul despartitor de<br />
paragraful urmator<br />
Referinta catre MCTI: http://www.mcti.ro;<br />
Referinta catre comunitatea Jurilovca:<br />
Scopul acestui curs este de a dobândi:<br />
1. Cunoştinte minimale de folosire a<br />
calculatoarelor<br />
2. Notiuni si instrumente de lucru esentiale<br />
pentru formarea personalului RECL<br />
3. Intelegerea instrumentelor pentru<br />
conceperea, implementarea si evaluarea<br />
planurilor de dezvoltare economica locala.<br />
4. Bazele administrarii retelelor de<br />
calculatoare.<br />
Acest tabel introduce o serie de elemente noi:<br />
• Introducere de imagine (prima coloana, a treia linie)<br />
• Hiperlink-uri (prima coloana, a doua linie, a doua coloana prima linie)<br />
• Scrierea de text numerotat (a doua coloana a doua linie)<br />
Adaugarea de hyperlink-uri in documente.<br />
Cand tastati o adresa Web direct intr-un document, OpenOffice transforma automat adresa intr-un<br />
hyperlink. Un hiperlink este subliniat si colorat in albastru. De exemplu, daca tastati<br />
www.microsoft.com si apoi apasati Enter, textul va fi subliniat, colorat in albastru si transformat intrun<br />
hyperlink.<br />
Pentru a crea un hyperlink pentru o adresa Web, tastati adresa Web in documentul OpenOffice. Open<br />
Office recunoaste numai adresele Web care incep cu www. Sau http://. OpenOffice va afisa adresa<br />
Web ca o legatura dupa ce apasati Enter sau Bara de spatiu dupa adresa.<br />
OpenOffice va da deasemenea posibilitatea de a desemna ca hyperlink un sir de text (cum ar fi un<br />
cuvant, mai multe cuvinte sau o propozitie) in loc de o adresa Web completa. De exemplu sa<br />
presupunem ca tastati urmatoarea fraza intr-un document OpenOffice:<br />
Faceti clic aici pentru a afla mai multe informatii.<br />
Aveti posibilitatea, apoi, de a selecta cuvintele Faceti clic aici si de a atribui textului selectat o adresa<br />
Web. Cand o persoana deschide si afiseaza documentul OpenOffice apoi face clic pe oricare din<br />
63
64<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
cuvintele Faceti clic aici (care vor aparea subliniate si in albastru, ca orice alt hyperlink), browserul<br />
sau Web se va deschide si va aparea pagina Web pentru acea legatura. Aceasta abordare este utila mai<br />
ales daca adresa Web pentru un hyperlink este mai lunga.<br />
Pentru a crea un hyperlink pentru anumite cuvinte, tastati si selectati textul pe care doriti sa il utilizati<br />
ca hyperlink. In bara de instrumente Standard, faceti clic pe butonul Inserare hyperlink pentru pentru a<br />
afisa caseta de dialog Inserare hyperlink. In caseta text Adresa, tastati adresa Web la care doriti sa<br />
legati textul sau faceti clic pe o adresa din lista. Aveti posibilitatea de a utiliza aceeasi abordare pentru<br />
a crea un hyperlink pentru o imagine sau pentru un alt obiect, selectand pur si simplu inmaginea sau<br />
obiectul in loc sa selectati text. Imaginea de mai sus ilustreaza tot ce s-a descris in paragraful curent:<br />
Introduceti<br />
textul aici<br />
Introduceti adresa<br />
Cum realizam acest tabel?<br />
• Pentru a crea tabelul urmariti pasii de la tabelul anterior<br />
• Scrieti primele doua linii ale primei coloane.<br />
• Selectati de la a doua linie cuvantul Jurilovca<br />
• In bara de instrumente Standard, faceti clic pe butonul Inserare hyperlink (sau din bara<br />
Meniu apasati Inserare si apoi Hyperlink) pentru pentru a afisa caseta de dialog Inserare<br />
hyperlink.<br />
o In caseta text Adresa, tastati adresa Web la care doriti sa legati textul sau faceti<br />
clic pe o adresa din lista<br />
o In caseta text Text scrieti Jurilovca<br />
• Tastati Apply si apoi Close<br />
• Fixati punctul de inserare text in linia a treia a primei coloane<br />
• In bara de instrumente Meniu, faceti clic pe butonul Inserare si apoi pe butonul Imagine.<br />
Din acel submeniu alegeti optiunea din fisier:<br />
• Navigati in caseta noua deschisa pana ajungeti la fisierul ce reprezinta imaginea<br />
dorita. Selectati si deschideti-l apasand pe ok<br />
• Scrieti prima linie a celei de a doua coloane si tastati Enter<br />
o O sa se transforme in hyperlink<br />
• Fixati punctul de inserare text in linia a treia a celei de-a doua coloane<br />
• Scrieti prima linie din paragraf si apasati Enter<br />
• Din bara de formatare apasati butonul de Numerotare (Numbering)<br />
• Scrieti celelalte 4 linii din paragraf dupa fiecare linie tastand Enter<br />
• Formatati ultimele 4 linii cu fonturile si marimile corespunzatoare<br />
o Stil: Impact Marime: 10 puncte<br />
o Stil: Courier Marime: 10 puncte<br />
o Stil: Monotype Corsiva Marime: 10 puncte<br />
o Stil: Bookman Marime: 10 puncte<br />
Astfel ati incheiat ultima componenta a exercitiului dumneavoastra.<br />
Ati realizat pas cu pas o pagina complexa ce sitetizeaza marea majoritate a caracteristicilor si<br />
facilitatilor editoarelor de texte si implicit OpenOffice.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
10.1. Notiuni de baza<br />
10. LUCRUL CU PRELUCRARE TABELARA<br />
Programul OpenOffice Calc este echivalent cu programul Microsoft Excel, amandoua asigurand aceleasi<br />
functii si un mod de utilizare similar. Programul OpenOffice Calc este „open source” adica poate fi<br />
salvat (download) de pe internet de la pagina web http://download.openoffice.org/2.2.0/ fara a fi ceruta o<br />
autorizare de utilizare prin licenta.<br />
Programul OpenOffice Calc poate fi utilizat pentru calcul tabelar, stocarea informatiilor si trasarea de<br />
reprezentari grafice pe baza informatiilor din tabele.<br />
Fisierele create cu acest program se numesc registre de calcul (Book). Un reginstru de calcul poate<br />
contine una sau mai multe foi de calcul (Sheet-uri). Implicit sunt trei foi de calcul intr-un registru.<br />
Creare si salvare registru<br />
Pentru a creea un registru de calcul se intra in meniul Start al sistemului Windows si se deschide aplicatia OpenOffice<br />
Calc : Start → All Programs → OpenOffice → OpenOffice Calc.<br />
Aplicatia va deschide fereastra ca cea de mai jos. In acest moment putem considera ca documentul a fost creat. Acest<br />
document poate fi salvat permanent in memoria calculatorului selectand optiunea Salvare Ca (Save As) din meniul<br />
Fisier (File). Se va deschide o casuta de dialog in care se poate selecta directorul in care se doreste salvarea precum si<br />
numele documentului (File name) : Exemplu_calcul_salariu.xls. Extensia .xls este specifica Microsoft Excel. Pentru<br />
OpenOffice Calc extensia implicita este .ods .<br />
Adaugare meniuri<br />
Daca se doreste adaugarea altor bare de meniu decat cele initiale se vor selecta acestea din meniul View → Toolbars.<br />
Se pot adauga optional alte botoane pe bara de meniu prin clic pe ultimul buton din bara de meniu<br />
(sageata in jos), selectare optiune Visible Buttons si clic pe optiunea dorita. In Microsoft Excel se da clic<br />
pe ultimul buton din bara de meniu (sageata in jos), se selecteaza optiunea Add or Remove Buttons →<br />
Formatting.<br />
Bara meniu<br />
Bara<br />
instrumente<br />
standard<br />
Bara<br />
instrumente<br />
formatare<br />
Linii<br />
Celula B3<br />
Foaie de<br />
calcul<br />
Bara de stare<br />
Bara titlu<br />
65<br />
Bara de formule<br />
Bara de<br />
derulare<br />
Coloane<br />
Inchidere document
66<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Toate datele unui document sunt scrise in interiorul foii de calcul . Aceasta este compusa din celule al caror continut<br />
poate fi editat, sters, formatat. In figura de mai sus este vizibila doar o parte a acestei foi de calcul, deplasarea in interiorul<br />
acesteia fiind posibila prin bara de derulare verticala si orizontala.<br />
O celula este caracterizata prin numele coloanei si numarul liniei la intersectia carora se afla. Celula activa este marcata<br />
printr-un contur ingrosat O celula poate fi facuta activa (selectata) printr-un clic in interiorul acesteia sau prin tastarea<br />
adresei ei in in zona stanga din Bara de Formule. Continutul unei celule este editat (modificat) in zona dreapta in Bara<br />
de formule. Editarea direct in celula activa se poate face prin apasarea tastei F2 dupa activarea acesteia sau prin dublu<br />
clic in zona celulei.<br />
O celula poate contine :<br />
• Etichete – caractere alfabetice (text) afisate implicit in stanga celulei<br />
• Valori – numere, date calendaristice si de timp afisate implicit in dreapta celulei<br />
• Formule – text care incepe cu semnul „=” urmat de operanzi si operatori sau functii predefinite. Daca apare o<br />
eroare, atunci in loc de rezulatul formulei se va afisa un mesaj de eroare ce incepe cu semnul „#” .<br />
In continuare se doreste dobadirea deprinderii lucrului cu aceasta aplicatie prin realizarea unui exemplu. Pasii ce trebuie<br />
urmati sunt prezentati mai jos.<br />
10.2. Introducere date<br />
Introducere text<br />
Pasul 1: Pe linia 3, coloanele A pana la H se introduc titlurile de coloane.<br />
Se selecteaza celula A3 prin clic pe acesta si de tipareste textul „Nr. Crt.”. Pentru inregistrarea textului tiparit de apasa<br />
tasta Enter sau se depladeaza mouse-ul in afara celulei si se da un clic in interiorul foii de calcul. Se repeta acest pas<br />
pentru toate celelalte titluri.<br />
Introducere valori<br />
Pasul 2: Se trec in tabel procentele pentru CAS, Somaj si CASS cu valorile 9.5%, 1% respectiv 6.5%. Fiind valori<br />
numerice vor fi formatate automat cu doua zecimale si vor fi aliniate la dreapta.<br />
Pasul 3: Se intoduc prenumele si numele persoanelor. Pentru moment doar primele 7 inregistrari. De asemenea pentru<br />
fiecare se introduce salariul brut si institutia in care lucreaza. Se observa alinierea automata a valorilor numerice in partea<br />
dreapta si a textului in partea stanga.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
10.3. Umplerea automata a celulelor<br />
Multiplicare informatie<br />
O informatie poate fi multiplicata pe o linie sau coloana. Se selecteaza celula care contine informatia respectiva, se da<br />
clic pe coltul dreapta jos al celulei selectate si se trage de acesta peste celulele in care se doreste sa apara multiplicata<br />
informatia.<br />
O alta metoda este selectarea celulelor unde se doreste multiplicarea, prima fiind celula care contine informatia initiala si<br />
alegerea optiunii Edit → Fill → Down.<br />
Serii de date<br />
Pasul 4: Pe coloana A (corespunzatoare Nr. Crt.) se vor numerota persoanele introduse in tabela.<br />
Pentru a insera o serie de numere ordonata crescator se procedeaza astfel:<br />
1. Se scrie intr-o celula valoarea de start<br />
2. Se tine apasata tasta Shift si se trage in jos de patratelul dreapta jos a celulei selectate.<br />
3. Mouse-ul se elibereaza dupa selectarea celulelor in care se doreste inserata seria.<br />
O alta varianta este utilizand bara de meniuri:<br />
1. Se scrie intr-o celula valoarea de start<br />
2. Se selecteaza celula impreuna cu suprafata in care va apare seria<br />
3. Se alege Edit → Fill → Series<br />
67
10.4. Copierea, mutarea si stergerea datelor<br />
Mutarea datelor<br />
68<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Suprafetele cu date pot fi mutate in alte locuri ale foilor de calcul prin selectarea celulelor sursa si apoi cu butonul stang<br />
apasat se va deplasa mouse-ul pana in locul destinatie. Acelasi efect este obtinut daca dupa selectarea datelor sursa se va<br />
alege Edit → Cut (sau combinatia de taste simultana CTRL si X) si apoi dupa selectarea suprafetei<br />
destinatie se alege Edit → Paste (sau combinatia de taste simultana CTRL si V) combinatia de taste.<br />
Copierea datelor<br />
Pasul 5: Se doreste inserarea unui nou tabel care sa contorizeze numarul de persoane angajate in fiecare institutie. Se vor<br />
copia din primul tabel numele institutiilor in care acetia lucreaza.<br />
Pasii ce trebuie urmati pentru copierea datelor sunt:<br />
1. Se selecteaza celulele cu date.<br />
2. Se da clic dreapta in interiorul zonei selectate si se alege optiunea Copy.<br />
3. Se selecteaza prima celula din zona destinatie si se apasa butonul dreapta al mouse-ului.<br />
4. Se alege optiunea Paste.<br />
Acelasi efect este obtinut daca dupa selectarea datelor sursa se va alege Edit → Copy (sau combinatia de taste<br />
simultana CTRL si C) si apoi dupa selectarea suprafetei destinatie se alege Edit → Paste (sau combinatia<br />
de taste simultana CTRL si V).<br />
Stergerea datelor<br />
Pentru a sterge datele din una sau mai multe celule, se selecteaza celula sau grupul de celule si se alege optiunea Edit →<br />
Delete (sau tasta Delete).
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
10.5. Inserarea si stergerea de randuri, coloane, celule<br />
Inserare<br />
1. Randuri – se selecteaza o celula din fiecare rand deasupra caruia se face inserarea si se alege Insert →<br />
Rows.<br />
2. Coloane – se selecteaza o celula din fiecare coloana ce se va afla in dreapta coloanelor inserate si se alege<br />
Insert → Columns.<br />
3. Celule – se selecteaza celulele aflate in pozitia unde se doresc celulele goale si se selecteaza<br />
optiunea Insert → Cells. Va aparea o casuta de dialog in care se poate alege pentru: deplasare<br />
celule in jos (Shift cells down), deplasare celule la dreapta (Shift cells right), inserare de randuri<br />
sau coloane noi intregi in zona selectata (Entire row , Entire column)<br />
Pasul 6: Sa se insereze doua randuri noi inantea liniilor 13 si 14 utilizand comanda Insert → Rows.<br />
Pentru aceasta se selecteaza cele doua linii sau doua celule continute de aceste linii si comanda Insert →<br />
Rows.<br />
Pasul 7: Sa se insereze doua celule noi inantea tabelului de mai jos utilizand inserarea de celule. Apoi sa se<br />
stearga o linie din cele inserate.<br />
Stergerea se poate face astfel:<br />
1. Continutul celulelor – se selecteaza celulele si se apasa tasta Delete. Va aparea casuta de dialog delete contents<br />
in care se poate opta pentru stergerea contutului celulelor (String, Number , Formulas etc) sau a continutului<br />
impreuna cu formatarea celulelor (Delete all). Rezultatul este echivalent cu comanda Edit → Clear → All.<br />
2. Decuparea celulelor din foaie – se selecteaza celulele si se alege comanda Edit → Delete (sau Delete Cells).<br />
Din casuta de dialog se alege una din optiunile: deplasare celule in sus (Shift cells up), deplasare celule la<br />
stanga (Shift cells left), stergere rand intreg ( Delete entire row), stergere coloana intreaga (Delete entire<br />
column).<br />
Pasul 8: Sa se completeze restul bazei de date astfel incat sa se obtina rezultatul de mai jos:<br />
69
10.6. Utilizarea formulelor de calcul<br />
70<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
In cadrul unei formule matematice, statistice, financiare etc, pentru a face referire la o valoare dintr-o celula se foloseste<br />
adresa celulei.<br />
Daca celulele sursa contin formule, prin copiere adresele referite nu se modifica in celula destinatie daca sunt adrese<br />
absolute si se modifica daca adresele sunt relative sau mixte.<br />
Tipul adreselor:<br />
1. Absolute: - coloana si linia sunt fixe ( $D$4 )<br />
2. Mixte: - coloana este fixa ( $D4 ) sau linia este fixa ( D$4 ), semnul $ indicand ce parte din adresa va ramane<br />
nemodificata dupa copiere.<br />
3. Relative: - adresa D4 din formula va fi modificata relativ la adresa celulei destinatie.<br />
Pentru a introduce o formula de calcul se efectuaeaza urmatorii pasi:<br />
1. Se selecteaza celula in care se doreste sa apara rezultatul .<br />
2. Se scrie formula pe bara de formule si se apasa tasta Enter.<br />
Orice formula incepe cu semnul „=”.<br />
Pasul 9: Sa se insereze formulele de calcul pentru CAS ( 9.5% * salariu brut), Somaj ( 1% * salariu brut), CASS ( 6.5%<br />
* salariu brut).<br />
Pasul 10: Sa se calculeze venitul net utilizand formula :<br />
Venit Net = Salariu Brut – CAS – Somaj – CASS<br />
Pasul 11: Completarea automata a coloanelor se va face asa cum s-a aratat in capitolul 3.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Se va selecta celula sursa si apoi se va trage de colutul dreapta jos al acesteia pana la selectarea celulelor in care se<br />
doreste inserarea. Desi actiunea consta intr-o multiplicare a celulei sursa, adresele relative continute de aceasta se vor<br />
modifica.<br />
Utilizarea functiilor oferite de program<br />
Functiile se pot introduce prin :<br />
1. Utilizarea butonului dupa selectarea blocului de celule asupra caruia se doreste aplicarea functiei, plus<br />
celula in care se va efectua functia. Se poate alege una din functiile existente suma (sum), medie (average),<br />
numarare(count), minim(min), maxim(max); sau se pot alege functii mai complexe prin optiunea More<br />
Functions (Mai multe functii).<br />
2. Comanda Insert → Function sau butonul dupa selectarea blocului de celule asupra caruia se doreste<br />
aplicarea functiei, plus celula in care se va efectua functia. In interiorul casutei Insert Function (Inserare functie)<br />
se da dublu-clic pe formula dorita.<br />
3. Din caseta dreapta din bara de formule se alege functia dorita dupa editarea celulei in care se doreste inserarea.<br />
Exemplu pentru calculul sumei:<br />
1. Pentru a calcula suma valorilor din celule izolate , care nu formeaza un grup compact se va folosii urmatoarea<br />
formula: =SUM(C6;C8;C10)<br />
2. Pentru a calcula suma valorilor dintr-un grup compact se va folosii urmatoarea formula: =SUM(C6:C8)<br />
3. Se poate face adunare intre celule si numere: =SUM(C6;20;C10)<br />
4. Se pot aduna numere izolate cu grupuri<br />
compacte de celule:<br />
=SUM(C6;30;C8:C10)<br />
Pasul 12: Se se realizeze suma pe coloane a<br />
salariului brut si a venitului net.<br />
Alte functii care calculeaza:<br />
PRODUCT(lista argumente) – produsul elementelor<br />
MIN(lista argumente) – minimul<br />
MAX(lista argumente) – maximul<br />
AVERAGE(lista argumente) – media<br />
COUNT(lista argumente) – numarul elementelor<br />
SQRT(argument) – radacina patrata<br />
SQR(argument) – ridicare la puterea doi<br />
POWER(argumet;putere) – ridicare la putere<br />
IF(conditie,adevarat,fals) – afiseaza rezultatul evaluat ca „adevarat” daca conditia e indeplinita sau in „fals” in caz<br />
contrar<br />
COUNTIF(lista argumente,conditie) – numara elementele care indeplinesc conditia.<br />
Ex: COUNTIF(H6:H13,”Primarie”)<br />
71
72<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 13: In continuare se doreste o analiza a bazei de date create in aceasta foaie de calcul. Pentru aceasta se cere o<br />
statistica a numarului angajatilor din fiecare institutie. Se va utiliza functia COUNTIF.<br />
Pasul 14: Pentru salariul brut, sa se afle salariu minim, maxim si mediu al tuturor angajatilor.<br />
10.7. Formatare celule<br />
Formatare coloane<br />
Pasul 15: Se vor redimensiona coloanele astfel incat celule continute de acestea sa fie vizualizare complet.<br />
Pentru a redimensiona coloana B se va pozitiona mouse-ul intre coloanele B si C pana la obtinerea unei sageti duble<br />
orizontale, apoi se va apasa dublu-clic.<br />
Pentru redimensionare coloana C se va pozitiona mouse-ul intre coloanele C si D, apoi cu butonul stang apasat se va<br />
micsora dimensiunea acesteia. Se elibereaza butonul mouse-lui.<br />
Acum selectati o celula in interiorul coloanei H. Aceasta coloana se va redimensiona la 0.80`` din meniul Format<br />
→ Column → Width.<br />
Formatare randuri<br />
Formatarea randurilor se face alegand optiunea Format → Row → Height pentru a stabili inaltimea liniei<br />
curente sau AutoFit pentru moficare automata a liniei curente dupa dimensiunea cea mai mare a textului<br />
dintr-o celula.<br />
Bara de formatare<br />
Formatarea celulelor se poate realiza utilizand Bara de formatare sau meniul Format.<br />
Pentru a formata o celula sau un grup de celule se efectuaeaza urmatorii pasi:<br />
1. Se selecteaza celulele care se doreste sa fie formatate .<br />
2. Se alege unul din butoanele de pe bara de formatare.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Nume font<br />
Procentare<br />
Dimensiune text<br />
Border<br />
Incrementare / decrementare zecimale<br />
Bold Italic Underline<br />
Pentru schimbarea stilului se pot selecta optiunile pentru text: ingrosat (Bold), inclinat (Italic), subliniat (Underline).<br />
Testul din celule se poate alinia la stanga (Align Left), centrat (Align Center), dreapta (Align Right).<br />
Eticheta Border stabileste un chenar pentru celulele selectate. Stilul liniei se poate modifica din lista Line Style iar<br />
Line Color modifca culoarea liniei. Pentru deselectare chenar se alege butonul Borders/None.<br />
Pasul 16: Sa se formateze tabelele realizate anterior astfel:<br />
- toate titlurile de tabele vor fi formatate centrat, ingrosat si apoi colorate cu nuanta galben<br />
- celulele corespunzatoare coloanelor Nr.Crt., Salariu brut , Nr persoane, Valoare, vor fi centrate<br />
- celulele corespunzatoare totalurilor vor fi ingrosate, inclinate si centrate<br />
- se vor alege culorile dorite pentru formatarea tabelulelor ca in figura de mai jos<br />
Pasul 17: Sa se incadreze tabelele create prin chenare duble la exterior si simple in interior.<br />
73<br />
Aliniere Stanga Centrat Dreapta<br />
Culoare celule<br />
Culoare text<br />
Stil linie Culoare linie
10.8. Introducerea de Filtre de date<br />
74<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pentru a putea selecta o anume categorie de date, programele de prelucrari de date tabelare ofera<br />
optiunea de introducere a filtrelor de date pe coloanele tabelului.<br />
Pasul 1: Introducerea filtrelor pe coloane. Se doreste introducerea unor filtre pe linia 5 a tabelului.<br />
Pentru aceasta se selecteaza linia 5 din tabela, si se alege din meniul Data, la suboptiunea Filter,<br />
Autofilter. In urma selectei acestei optiuni, se obtine urmatorul rezultat:<br />
Pasul 2: Selectarea categoriei dupa care se doreste filtrarea datelor. Pentru a utiliza apoi filtrele create,<br />
apasati pe oricare dintre ele, selectand categoria pe care doriti sa o vizualizati in respectiva coloana.<br />
Astfel, in coloana H, pentru categoria Biblioteca, se vor afisa patru inregistrari:<br />
Observati de asemenea, ca orice fel de calcule sunt facute cu datele selectate, se vor reface in functie<br />
de selectarea dumneavoastra. Astfel, filtrele sunt extrem de utile pentru a calcula cantitati ale unor<br />
subcategorii din tabelele pe care le creati.<br />
10.9. Reprezentari grafice<br />
Inserare diagrame<br />
Pasul 18: In incheierea analizei bazei de date se cere o reprezentare grafica a raportului dintre venitul brut si net.<br />
Pentru aceasta se alege optiunea Insert → Chart sau din bara de instrumente si efectueaza pasii urmatori:<br />
1. Se alege tipul si subtipul diagramei dorite. Clic Next.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
2. Se aleg datele de pe axa orizontala cu ajutorul optiunii Series in: Rows. Datele introduse in acest<br />
exemplu vor fi numele angajatilor. Se aleg de asemenea datele corespunzatoare axei verticale<br />
cum se va vedea in a doua figura de mai jos.<br />
3. La acest pas se pot preciza diferite optiuni precum titlul diagramei, pozitia legendei (aici este<br />
bottom), hasurare (Gridlines), etichete pentru datele introduse.<br />
4. Place chart stabileste unde va apare graficul. As new sheet – graficul va apare pe o noua foaie<br />
speciala, in cadrul fisierului a carei nume poate fi stabilit. As object in - graficul va apare ca un<br />
obiect de desen in cadrul unei foi de calcul care poate fi aleasa din lista ascunsa.<br />
5. Finalizarea graficului se face prin apasarea butonului Finish.<br />
Dupa realizarea graficului acesta poate fi formatat cu ajutorul barei de butoane Chart sau executand<br />
clic pe butonul dreapt al mouseului pe elenetul graficului pe care se doreste formatarea.<br />
75
76<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
11. REALIZAREA UNEI PREZENTARI IN<br />
POWERPOINT/OPEN OFFICE IMPRESS<br />
Este de multe ori necesara realizarea unei prezentari a rezultatele obtinute in cadrul unui proiect, al<br />
unui grup de cercetare, sau ale unui studiu. Aceasta prezentare este de cele mai multe ori orala, si s-a<br />
observat ca, de multe ori ca pe langa suportul scris, constituit de raportul, articolul sau statisticile<br />
realizate, este foarte util sa existe si un suport vizual, care sa acompanieze prezentarea datelor. Pe<br />
langa datele efective ce sunt de expus in prezentare, trebuie respectate insa si o serie de reguli formale<br />
privind modul de asezare in pagina al textului, graficelor si tabelelor, ce vin sa il ajute pe cel care<br />
urmeaza a sustine prezentarea prin sublinierea celor mai importante aspecte prin mijloace specifice.<br />
Microsoft PowerPoint si OpenOffice Impress au mijloace similare de a realiza astfel de prezentari.<br />
Acest document va parcurge cateva dintre cele mai importante etape necesare in realizarea unei<br />
prezentari, cu sugestii si indicatii privind regulile mentionate mai sus. Dupa o perioada de<br />
familiarizare cu produsele de acest tip, si realizarea catorva prezentari, fiecare utilizator isi va dezvolta<br />
propriul stil pe care si-l va adapta apoi, pe masura ce invata noi facilitati ale programelor de realizare a<br />
prezentarilor. Acest exercitiu practic se axeaza pe specificitatile Microsoft Office PowerPoint 2007,<br />
insa trebuie mentionat ca atat versiunile mai vechi ale PowerPoint-ului cat si produsele similare ale<br />
suitei OpenOffice si anume Impress, au facilitati absolut similare, singurul lucru ce difera fiind locatia<br />
optiunilor si modul de accesare al acestora. Pentru orice alte optiuni in afara celor prezentate aici,<br />
consultati documentatia aplicatiei dumneavoastra.<br />
Iata asadar pasii de urmat in aceasta activitate practica:<br />
1. Crearea unei noi prezentari:<br />
a. Apasati butonul Microsoft Office , si apoi apasati “New”.<br />
b. In sectiunea “Templates”, puteti selecta intre mai multe optiuni:<br />
i. O prezentare noua si fara un continut initial.<br />
ii. O prezentare bazate pe un template deja existent.<br />
iii. O prezentare noua, utilizand template-ul unei prezentari existente deja.<br />
2. Deschiderea unei prezentari existente – Apasati butonul Microsoft Office , si apoi<br />
apasati “Open”, urmand sa selectati apoi fisierul pe care doriti sa il deschideti.<br />
3. Salvarea unei prezentari – Apasati butonul Microsoft Office , si apoi apasati “Save”.<br />
Daca doriti salvarea in alte formate decat cele PowerPoint, alegeti optiunea „Save As” si<br />
formatul dorit.<br />
4. Crearea unui template (format predefinit) – la crearea unui template, se creaza un fisier unde<br />
sunt salvate orice setari efectuate unui de slide master, a unui layout si a unei teme:<br />
a. Slide master: slide-ul ce cuprinde toate informatiile despre dimensiunea fonturilor<br />
utilizate, a pozitiilor si dimensiunilor elementelor caracteristice din slide,<br />
aranjamentul de fundal precum si culorile specifice:<br />
b. Layout: aranjamentul elementelor in cadrul unui slide. Elemente ale slide-ului sunt<br />
titlul, subtitlul, textele, listele, imaginile, tabelele, diagramele, formele si<br />
componentele multimedia.<br />
c. Tema: un set unificat de elemente grafice, culori si fonturi ce ofera un caracter<br />
specific prezentarii.<br />
Un template este folosit pentru a putea o serie de prezentari similare. Informatiile despre<br />
setarile grafice ale prezentarii se aplica tuturor elementelor acesteia. Fiecare template trebuie<br />
sa contina cel putin un slide master si un layout. Crearea unui template presupune astfel<br />
crearea unuia sau mai multor slide-uri master, adaugarea de layout-uri si a unei teme specifice,<br />
astfel:
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
i. Daca doriti sa utilizati slide-master-ul implicit, treceti la urmatorul pas. Daca doriti<br />
crearea unui slide master, urmati pasii:<br />
a. In tab-ul „View”, in grupul „Presentation Views”, apasati „Slide Master”<br />
b. In tab-ul „Slide Master”, in grupul „Edit Master”, apasati „Insert Slide<br />
Master”<br />
c. Selectati una din urmatoarele optiuni:<br />
i. Daca doriti stergerea unui element nedorit din slide-master, selectati-l<br />
si apasati tasta „Delete”<br />
ii. Daca doriti adaugarea unui element nou in slide-master:<br />
1. Selectati un layout pe care il doriti<br />
2. In tab-ul „Slide Master”, in grupul „Master Layout”, apasati<br />
sageata de langa „Insert Placeholder” si apoi selectati<br />
elementul dorit.<br />
3. Selectati locatia dorita pentru element si apoi utilizati mouseul<br />
pentru a-l plasa.<br />
4. Pentru redimensionarea elementului, apasati cu mouse-ul un<br />
colt al acestuia si redimensionati dupa dorinta.<br />
d. Selectati butonul „Microsoft Office” , si apasati „Save As”, alegand un<br />
nume specific sau acceptand sugestia programului.<br />
e. In optiunea „Save as type”, selectati „PowerPoint Templates”, si apasati<br />
apoi „Save”.<br />
ii. Selectati un layout standard din colectia Office PowerPoint 2007. Daca insa doriti<br />
customizarea acestora, puteti proceda similar ca pentru crearea unui slide master,<br />
descris mai sus, doar ca la punctul b alegeti „Insert Layout” ca ultima optiune.<br />
iii. Pentru salvarea template-ului proaspat creat procedati astfel:<br />
a. Selectati butonul „Microsoft Office” , si apasati „Save As”, alegand un<br />
nume specific sau acceptand sugestia programului.<br />
b. In optiunea „Save as type”, selectati „PowerPoint Templates”, si apasati<br />
apoi „Save”.<br />
5. Adaugarea unui slide – in tab-ul „Home”, in grupul „Slides”, apasati „New Slide” si apoi<br />
selectati layout-ul dorit din cele oferite de program.<br />
6. Stergerea unui slide – selectati cu butonul din dreapta slide-ul pe care doriti sa il stergeti si<br />
apoi apasati „Delete Slide”. Pentru a selecta mai multe slide-uri in secventa, apasati tasta<br />
SHIFT in timp ce apasati ultimul slide pe care doriti sa il stergeti. Pentru a selecta slide-uri ce<br />
nu sunt in secventa, apasati tasta CTRL in timp ce selectati slide-urile de sters.<br />
7. Duplicarea unui slide – Pentru a insera unul sau mai multe slide-uri, imediat dupa ultimul<br />
slide selectat, urmariti urmatorii pasi:<br />
a. In sectiunea ce contine taburile „Outline” si „Slides”, selectati tab-ul „Slides”<br />
b. Selectati slide-urile pe care doriti sa le duplicati<br />
c. In tab-ul „Home”, in grupul „Slides”, apasati „New Slide”<br />
d. In galeria de layout-uri posibile, selectati si apasati „Duplicate Selected Slides”.<br />
8. Copierea si inserarea unui slide – se poate realiza urmand urmatorii pasi:<br />
a. In sectiunea ce contine taburile „Outline” si „Slides”, selectati tab-ul „Slides”<br />
b. Selectati slide-urile pe care doriti sa le copiati/inserati utilizand procedeele descrise la<br />
punctul 6 pentru selectarea mai multo slide-uri la un moment dat<br />
c. Apasati cu butonul din dreapta pe unul dintre slide-uri si selectati „Copy”<br />
d. In prezentarea destinatie, in tabul „Slides” apasati cu butonul din dreapta slide-ul dupa<br />
care vreti sa inserati slide-urile copiata si selectati „Paste”.<br />
e. Pentru a pastra modul de afisare al slide-urilor ca in prezentarea sursa, apasati butonul<br />
„Paste Options” , ce apare langa slide-urile copiate, si selectati optiunea „Keep<br />
Source Formatting”.<br />
77
78<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
f. Pentru a muta slide-urile in alta locatie din aceeasi prezentare, utilizati mouse-ul<br />
pentru a le selecta si deplasa dupa dorinta.<br />
9. Adaugarea de text intr-un slide – se poate face adaugand unui slide din prezentare fie un<br />
element (placeholder), o forma sau un text box. Elementele pot fi titluri, subtitluri sau texte<br />
normale, formatate dupa cum specifica layout-ul ales al prezentarii. Formele pot avea sau nu<br />
text in ele. Cele care au, permit modificarea caracteristicilor acestuia. Text box-ul, este un<br />
element ce contine text, ce poate fi plasat oriunde pe slide, in general independent de<br />
elementele statice ale slide-ului, continute in layout. Pentru a insera in text box intr-un slide,<br />
alegeti din tab-ul „Insert”, in grupul „Text”, optiunea „Text Box”, apasati pe slide si utilizati<br />
mouse-ul pentru plasarea text boxului acolo unde doriti. O regula nescrisa a inserarii textelor<br />
in slide-uri, spune ca pentre ca un slide ce contine text sa poata fi urmarit usor, si pentre ca<br />
informatia descrisa in el sa fie optim transmisa, sunt necesare maxim cinci idei pe slide si<br />
maxim cinci cuvinte in fiecare idee. Evident ca aceasta regula nu poate fi mereu urmata, insa<br />
este util sa se incerce acest lucru cat de des posibil. Sub nici o forma slide-urile nu trebuie sa<br />
contina propozitii sau fraze intregi, in afara cazului cand e vorba de citate relevante, si extrem<br />
de importante pentru scopul prezentarii.<br />
10. Schimbarea font-ului unui slide sau al intregii prezentari –<br />
a. Pentru schimbarea fonturilor intr-un singur slide procedati astfel:<br />
i. Pentru schimbarea fontului intr-un paragraf anume, a unui element, forma sau<br />
text box selectati-l<br />
ii. In tab-ul „Home”, in grupul „Font”, alegeti fontul dorit din lista „Font”.<br />
b. Pentru schimbarea fonturilor intr-o prezentare intreaga procedati astfel, repetand pasii<br />
(i-iv) pentru toate fonturile pe care le dorit modificate:<br />
i. Daca schimbati fonturile unui slide-master, toate fonturile elementelor din<br />
toata prezentarea vor fi implicit schimbate. De aceea, selectati in tab-ul<br />
„View”, in grupul „Presentation View”, optiunea „Slide Master”.<br />
ii. In sectiunea din stanga, cu slide master si layout, selectati slide master-ul al<br />
carui font doriti sa il schimbati<br />
iii. Aici alegeti elementele pentru care doriti sa schimbati fonturile<br />
iv. In tab-ul „Slide Master”, in grupul „Edit Theme”, selectati fontul dorit din<br />
lista „Font”.<br />
v. Dupa ce ati terminat de modificat fonturile, pentru revenirea la editarea slideurilor,<br />
in tab-ul „Master Slide”, in grupul „Close”, selectati optiunea „Close<br />
Master View”.<br />
11. Adaugarea unei imagini, a unei forme sau a clip intr-un slide – in tab-ul „Insert”, in<br />
grupul „Illustrations”, selectati optiunile „Picture” – pentru inserarea unei imagini; „Shapes”<br />
– pentru inserarea unei forme; si „Clip Art” – pentru inserarea unui clip; toate urmate de<br />
selectia dorita.<br />
12. Adaugarea unui grafic, a unei diagrame sau tabele intr-un slide – in tab-ul „Insert”, in<br />
grupul „Illustrations”, selectati optiunile „Smart Art” – pentru inserarea unei diagrame sau a<br />
unui grafic; si „Chart” – pentru inserarea unei tabele; toate urmate de selectia dorita.<br />
13. Adaugarea unui hiperlink – presupune crearea unei legaturi intre un text sau un obiect cum<br />
ar fi o imagine, grafic sau forma, catre un slide din prezentarea curenta sau alta prezentare, o<br />
adresa de e-mail, o pagina sau un fisier pe Web sau pe acelasi calculator. Pentru a crea o astfel<br />
de legatura, alegeti din tab-ul „Insert”, in grupul „Links”, optiunea „Hyperlink”, urmata de<br />
selectia destinatiei dorite.<br />
14. Adauga unui header (antet) si a unui footer (subsol) intr-un slide – se poate realiza<br />
selectand din tab-ul „Insert”, in grupul „Text”, optiunea „Header & Footer”. Selectati apoi<br />
elementele dorite (antet sau subsol), modul de aplicare (doar pe slide-ul curent, sau pe intreaga<br />
prezentare), precum si stilul de aliniere utilizat.<br />
15. Adaugarea unei imagini de fond unei prezentari – presupune urmatorii pasi:<br />
a. selectati slide-ul sau slide-urile pentru care doriti sa modificati fundalul.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
b. In tab-ul „Design”, in grupul „Background”, selectati optiunea „Background<br />
Styles”.<br />
c. Apasati butonul din dreapta al mouse-ului pe stilul pe care il doriti si apoi selectati una<br />
din urmatoarele optiuni:<br />
i. Pentru a aplica stil-ul doar slide-urilor selectate, apasati „Apply to Selected<br />
Slides”.<br />
ii. Pentru a aplica stil-ul tuturor slide-urilor prezentarii, apasati „Apply to All<br />
Slides”.<br />
iii. Pentru a inlocui stilul pentru toate celelalte slide-uri ce utilizeaza acelasi slide<br />
master, apasati „Apply to Matching Slides”.<br />
16. Adaugarea datei si a numarului slide-ului curent – se poate face in felul urmator:<br />
a. Adaugarea datei si a orei se realizeaza din tab-ul „Insert”, din grupul „Text”, cu<br />
optiunea „Date & Time”. In dialogul ce apare selectati formatul in care doriti sa fie<br />
afisate data si ora.<br />
b. Adaugarea numarului slide-ului curent se obtine din tab-ul „Insert”, din grupul<br />
„Text”, cu optiunea „Slide Number”.<br />
c. Oricare dintre optiunile de mai sus, se pot plasa si in antetul sau subsolul slide-ului<br />
curent, pentru a aparea automat pe toate slide-urile prezentarii.<br />
17. Adaugarea unei tranzitii speciale intre doua slide-uri – se realizeaza astfel:<br />
a. In sectiunea ce contine taburile „Outline” si „Slides”, selectati tab-ul „Slides”.<br />
b. In tab-ul „Home”, selectati un slide de la care doriti o tranzitie speciala.<br />
c. In tab-ul „Animations”, in grupul „Transition To This Slide”, selectati efectul de<br />
tranzitie dorit. Pentru mai multe efecte, apasati „More” . Pentru a seta viteza de<br />
tranzitie, apasati sageata de langa „Transition Speed” si selectati viteza.<br />
d. In grupul „Transition To This Slide”, selectati „Apply to All”.<br />
18. Afisarea sau ascunderea unui slide intr-o prezentare – se poate obtine astfel:<br />
a. In sectiunea ce contine taburile „Outline” si „Slides”, selectati tab-ul „Slides”.<br />
b. Pentru a ascunde un slide, selectati cu butonul din dreapta slide-ul respectiv si apoi<br />
apasati „Hide Slide”. Icon-ul apare in dreptul slide-ului pentru a marca acest lucru.<br />
c. Pentru a afisa din nou un slide ascuns anterior, procedati similar, selectand cu butonul<br />
din dreapta slide-ul dorit si apasand „Hide Slide” din nou.<br />
19. Tiparirea unei prezentari – handouts si note – este posibila cu doua, trei, patru, sase sau<br />
noua slide-uri pe pagina. Handout-urile sunt utilizate pentru a facilita publicului urmarirea<br />
unei prezentari. Notele dintr-o prezentare sunt folosite pentru a usura invatarea si expunerea<br />
prezentarii, ele fiind insa vizibile doar pentru autorul prezentarii. Tiparirea prezentarii in<br />
forma de handout sau note se poate realiza in urmatorul fel:<br />
a. Deschideti prezentarea pentru care doriti sa afisati handouts sau note<br />
b. Apasati butonul Microsoft Office , si apoi apasati sageata de langa butonul<br />
“Print” si apoi selectati „Print Preview”.<br />
c. In grupul „Page Setul”, langa sageata „Print What”, selectati pentru „Handouts”<br />
ce layout doriti (cu 2, 3, 4, 6, sau 9 slide-uri pe pagina), iar pentru note „Notes<br />
Pages”.<br />
d. Selectati orientarea dorita pentru pagina din sageata de langa „Orientation” si<br />
apasati fie „Landscape” (pe orizontala) fie „Portrait” (pe verticala).<br />
e. Apasati „Print”.<br />
20. Realizarea unei prezentari – in timpul laboratorului, incercati sa realizati o prezentare<br />
similara cu cea oferita in exemplul de mai jos.<br />
79
80<br />
Introducere in utilizarea calculatorului
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
12. LUCRUL IN INTERNET: BROWSING<br />
Browser-ul este un program cu ajutorul căruia se poate "naviga" prin Web. Acest program afişează<br />
documente plasate pe diferite calculatoare conectate prin Internet la reţeaua World Wide Web (www).<br />
Un browser este alcătuit dintr-un set de programe care permit manevrarea informaţiilor bazate pe text<br />
şi elemente de grafică şi rularea unor programe pe care documentele le pot include (applet-uri,<br />
scripturi). Fiecare browser are o casetă de text unde utilizatorul introduce adresa documentului dorit.<br />
În cazul în care utilizatorul nu cunoaşte adresa exactă de identificare a documentului(URL-ul), acesta<br />
poate introduce un text semnificativ pe care documentul ar trebui să îl conţină. Browser-ul transmite<br />
acest text unor aplicaţii speciale existente în Web, programe numite motoare de căutare. Acestea caută<br />
în multitudinea de documente existente respectivul text, oferind apoi ca rezultat o listă de adrese ale<br />
unor documente care conţin respectiva "cheie" de căutare. Utilizatorului nu îi rămâne decât sa aleagă -<br />
eventual prin încercări - locaţia dorită.<br />
Există mai multe astfel de programe de navigare Web, dar cele mai cunoscute sunt Internet Explorer,<br />
Firefox, Opera şi Netscape Navigator.<br />
12.1. Internet Explorer<br />
Internet Explorer, browserul web produs şi dezvoltat de Microsoft, este unul dintre cele mai populare<br />
browsere din lume fiind livrat odata cu sistemul de operare Windows deşi are multe deficienţe de<br />
securitate şi protecţie scăzută la viruşi.<br />
Internet Explorer 6 este inclus în sistemul de operare Windows XP SP 2 (versiunea 6.0). Pe lângă<br />
vechile opţiuni şi carateristici (vizibil îmbunătăţite), Internet Explorer 6.0 aduce şi câteva opţiuni de<br />
protecţie împotriva cookie-urilor şi a viruşilor.<br />
Internet Explorer 7 este inclus în sistemul de operare Windows Vista, Internet Explorer 7 oferă<br />
utilizatorului un mediu de navigare cu o securitate foarte sporită. Internet Explorer 7 include şi un<br />
filtru împotriva "site-urilor înşelătoare" care are înregistrate peste 10000 de certificate semnate digital,<br />
care oferă informaţii despre site-urile sigure.<br />
81
Link util: http://www.microsoft.com/windows/products/winfamily/ie/default.mspx<br />
12.2. Mozilla Firefox<br />
82<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Mozilla Firefox (cunoscut înainte sub numele de Phoenix apoi ca Mozilla Firebird) este un browser<br />
dezvoltat de Fundaţia Mozilla.<br />
Browserul este bazat pe motorul de randare Gecko, conformându-se cu majoritatea standardelor web<br />
în vigoare (HTML, XML, XHTML, CSS 1 şi 2, ECMAScript (JavaScript), DOM, MathML, XSL,<br />
XPath). Este implementat parţial şi suportul pentru CSS3, care nu a fost încă standardizat, şi este în<br />
lucru implementarea standardelor SVG şi APNG. Notabil este şi suportul complet pentru imaginile<br />
PNG, care încă nu este disponibil în cel mai important browser concurent (Microsoft Internet<br />
Explorer)<br />
Firefox asigură suport pentru navigare cu file (taburi). Sistemul de file implicit este foarte simplu (de<br />
exemplu nu permite redeschiderea unei file închise), dar este foarte uşor extensibil şi adaptabil<br />
nevoilor fiecărui utilizator cu ajutorul extensiilor disponibile atât pe site-ul Mozilla cât şi pe diverse<br />
alte site-uri. Alte facilităţi importante includ:<br />
suport pentru căutare pe web, prin intermediul barei de căutare prezentă în dreapta sus. Conţine ca<br />
standard acces motoarele de căutare Google, Yahoo, Creative Commons şi poate fi uşor extinsă pentru<br />
diferite motoare de căutare (inclusiv pentru Wikipedia), o facilitate asemănătoare cu GoogleBar-ul
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
pentru Internet Explorer, dar cu diferenţa este că vine implicit cu browserul şi nu ocupă spaţiu inutil în<br />
fereastra de navigare.<br />
căutare rapidă în pagină, prin utilizarea unei bare în partea de jos, care întoarce rezultatele unei căutări<br />
pe măsură ce utilizatorul tastează, prin colorarea rezultatelor<br />
opţiuni de blocare a ferestrelor popup, uşor adaptabile pentru fiecare utilizator<br />
extensibilitate foarte mare - browserul poate fi îmbunătăţit sau anumite funcţionalităţi pot fi modificate<br />
prin instalarea unor add-onuri numite extensii. Sistemul, numit xpinstall, permite downloadul<br />
extensiilor şi update-urilor pentru acestea. În plus, sunt asigurate şi uneltele pentru managementul<br />
acestora, pentru a le dezactiva şi activa după preferinţe. Există extensii pentru o mulţime de facilităţi,<br />
de la prognoza stării vremii şi îmbunătăţirea navigării cu taburi, pâna la unelte pentru blocarea<br />
reclamelor din pagini, dezvoltare pagini web, simplificara editării Wikipedia, sau adaptare pentru<br />
utilizarea browserului în sistem de punct public de acces Internet<br />
personalizare foarte uşoară; practic toate barele de unelte şi meniurile pot fi configurate în cel mai mic<br />
detaliu. În plus, există o mulţime de teme şi stiluri grafice disponibile pentru descărcare. Cu minime<br />
cunoştinţe de CSS şi de alte tehnologii folosite de Firefox, se poate crea propria temă, se pot modifica<br />
meniurile şi se pot face multe ajustări la comportamentul browserului. Cei interesaţi pot să-şi creeze<br />
extensii care introduc capabilităţi complet noi<br />
este disponibil pentru o varietate foarte mare de platforme şi sisteme de operare. În plus, fiind opensource,<br />
utilizatorul poate încerca să-şi porteze aplicaţia pe sistemul propriu, în caz că nu este deja<br />
disponibilă o versiune spre download. Actualmente sunt disponibile, fie direct de către Fundaţia<br />
Mozilla, fie de către alte entităţi, versiuni pentru Microsoft Windows 98, Me, 2000, XP, 2003 Server,<br />
Linux (o varietate largă de platforme) şi MacOS X (de la versiunea 1.5, numai MacOS X 1.0.2 sau mai<br />
recent vor mai fi suportate), BSD (FreeBSD, OpenBSD, NetBSD şi PC-BSD) Solaris (x86 şi SPARC),<br />
BeOS, OS/2, AIX, SkyOS şi IRIX. În cazul sistemelor multi-boot, fişierele de configurare şi preferinţe<br />
pot fi păstrate o singură dată, pe o partiţie accesibilă mai multor sisteme de operare<br />
este tradus în peste 30 limbi, printre care şi româna. Este posibilă traducerea lui în alte limbi fără<br />
cunoştinţe de programare, doar prin editarea unor fişiere text<br />
suport inclus pentru RSS<br />
accent pe siguranţă, Mozilla asigurând un premiu pentru fiecare vulnerabilitate descoperită. În plus,<br />
neexecutarea de cod ActiveX cât şi modelul de securitate ales, conferă un plus de siguranţa în calea<br />
viruşilor, adware şi spyware<br />
Link util: http://www.mozilla-europe.org/en/products/firefox/<br />
Cu ajutorul tuturor acestor browsere puteti efectua cautari pe internet in functie de subiectele despre<br />
care doriti sa aflati mai multe informatii. In acest sens exista asa numitele motoare de cautare cu<br />
ajutorul carora cautarea devine mult mai eficienta.<br />
Cele mai utilizate motoare de cautare sunt Google si Yahoo.<br />
Motorul de cautare Google poate fi utilizat accesand adresa web http://www.google.ro/. In caseta de<br />
cautare introduceti textul pe care il cautati si dati click pe butonul Cautare Google ca in figura:<br />
83
84<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Dar puteti sa cautati inafara de text si imagini. Rezultatele cautarii de text care ar putea corespunde cu<br />
numele sau descrierea unei imagini pot fi vizualizate prin simpla selectare a sectiunii Imagini :<br />
Pentru o cautare avansata puteti sa selectati optiunea Căutare Avansată<br />
iar pentru anumite preferinte ale cautarii optiunea Preferinţe (Limba Interfeţei, Limba de Căutare,<br />
Numărul de Rezultate, Fereastra cu Rezultate).
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Un alt motor de cautare des utilizat este Yahoo pe care il puteti utiliza accesand adresa web<br />
http://www.yahoo.com/. Cautarea se face in mod similar cu cea de la Google introducand textul in<br />
caseta de cautare si apasand apoi butonul Search.<br />
Rezultatele sunt afisate in mod asemanator. Exista deasemenea optiuni legate de preferinte si cautare<br />
avansata.<br />
85
86<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
13. FOLOSIRE WEBMAIL: YAHOO, GMAIL<br />
Web-mail-ul reprezinta un program (script) instalat pe server care permite trimiterea şi primirea de emailuri<br />
(prin intermediul serverelor), diferenta fiind ca operatiunile se fac online din browser (Internet<br />
Exporer, Netscape Communicator, Opera, etc.). Există mai multe feluri de web-mailuri, cele care se<br />
pot accesa cu servere POP3 si SMTP externe (adică care se pot accesa din programe de mail ) şi cele<br />
care nu se pot accesa decât din browser.<br />
13.1. Webmail Yahoo<br />
Desi ofera si multe alte servicii, site-ul Yahoo este cel mai cunoscut datorita serviciului de webmail pe<br />
care îl ofera.<br />
Este interesanta integrarea serviciilor, de exemplu daca folositi Messenger, descris in alta lectie, acesta<br />
va avertizeaza când primiti o scrisoare noua în casuta postala Yahoo.<br />
Vom discuta detaliat crearea unui cont pe Yahoo, deoarece majoritatea conturilor de webmail se<br />
creeaza similar, chiar si pe alte site-uri dar si desre cum se verifica posta electronica sau se trimite un<br />
mesaj.<br />
Primul pas este sa accesati pagina principala, desigur: www.yahoo.com.<br />
Pe pagina de autentificare pentru contul de e-mail se creeaza si conturile noi. In caseta din partea<br />
dreapta, dati click pe Sign Up.<br />
Apare formularul de înscriere, ca cel de mai jos in care va trebui sa completati datele dvs. Este foarte<br />
probabil ca nimeni nu va verifica aceste date, dar daca doriti ca sa va puteti recupera sau schimba<br />
parola, sa furnizati aceste date in mod corect sau sa le notati.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Yahoo ID este cel mai important, fiind numele contului dvs. de pe Yahoo, nume care va apare în<br />
adresa de e-mail Yahoo:<br />
Alegeti un nume unic, pe cât posibil, deoarece Yahoo are foarte multi utilizatori, si s-ar putea ca<br />
numele pe care îl alegeti sa fie deja "luat" de catre altcineva.<br />
Parola este la fel de importanta, deoarece cu ajutorul parolei puteti sa-i "tineti" pe altii afara din casuta<br />
dvs. postala. Numai cel care stie parola poate sa va citeasca scrisorile. Pnetru ca ceea ce tastati sa nu se<br />
vada, parola nu este afisata, se afiseaza doar asteriscuri în locul fiecarei litere. Dar, din cauza ca nu<br />
vedeti ce tastati, pueti gresi parola, de aceea ea trebuie introdusa de doua ori.<br />
Atentie: în cazul parolei, se face diferentiere între literele mari si mici, pentru a face mai grea ghicirea<br />
parolei de persoane neautorizate. Ca sa fie cât mai grea de ghicit, nu folositi ca parola data de nastere,<br />
numele copilului, numarul masinii etc. Este mai usor decât credeti sa se observe obiceiurile unui om si<br />
sa i se ghiceasca parolele, nu numai la contul de webmail, dar si la seif.<br />
Folositi litere mari si mici alternativ, si si cifre în parola, ca sa fie cât mai greu de ghicit. De exemplu,<br />
la contul ibagaciosul de mai sus, am introdus parola LaN1mereala, litera "i" fiind înlocuita de cifra<br />
"1", ca sa fie mai complicat.<br />
Ca o masura de siguranta, pentru cazul în care ati uita parola, Yahoo mai ofera si o a doua parola, pe<br />
baza unei întrebari la care numai dumneavoastra stiti raspunsul:<br />
87
88<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Ultima zona din formular este o protectie al serverelor Yahoo. Din moment ce nu va opreste nimeni sa<br />
va creati mai multe conturi Yahoo, unii oameni au creat programe speciale care nu fac altceva decât sa<br />
se conecteze la Yahoo si sa creeze sute de conturi de e-mail, prin care apoi sa trimita mii de e-mailuri<br />
în toata lumea, ori în scopuri publicitare, ori în scopuri si mai malefice. Imaginea pe care scrie un<br />
cuvânt oarecare, care trebuie scris în casuta de text de deasupra asigura faptul ca aceste programe nu<br />
pot crea automat conturi Yahoo. Un om vede clar cuvântul de pe imagine, însa un program deosebeste<br />
foarte greu punctele din fundal de literele utile. Mai mult, imaginea se schimba aleator la fiecare<br />
încercare de creare a unui cont nou, deci este necesar ca crearea contului sa se faca manual, nu<br />
automat, prin program.<br />
Scrieti cuvântul de pe imagine în casuta de text:<br />
Va trebui apoi sa fiti de acord cu termenii de folosire a serviciului de mail dand click pe butonul I<br />
agree.<br />
Noua adresa de mail yahoo creata este cursant_iuc@yahoo.com.<br />
Accesati site-ul www.yahoo.com si apoi selectati tabul Mail. Introduceti userul si parola nou create.<br />
Cand va autentificati pentru prima data selectati Go to My Mail.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Interfata de lucru este urmatoarea:<br />
Aveti mai multe directoare în cont, cel mai important fiind Inbox, în care se tin scrisorile dvs. Ca sa<br />
cititi scrisorile, trebuie sa dati clic pe Inbox.<br />
Apare o lista cu scrisorile primite; dati clic pe subiectul scrisorii pe care doriti sa o cititi. Se afiseaza<br />
continutul scrisorii.<br />
89
90<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Daca doriti sa stergeti o scrisoare, selectati casuta din stânga ei, apoi dati clic pe Delete de la sfârsitul<br />
listei. Puteti sterge mai multe scrisori deodata, trebuie doar sa le selectati pentru stergere.<br />
Daca sunteti siguri ca ati mai primit scrisori în timp ce le citeati, puteti dat clic pe Check Mail din lista<br />
de legaturi din stânga listei de scrisori.<br />
Pentru compunerea unei scrisori, dati clic pe Compose din lista de navigare din stânga. Va apare<br />
pagina de compunere a scrisorilor:<br />
Orice e-mail contine trei parti de baza:<br />
Adresa expeditorului;<br />
Adresa destinatarului;<br />
Titlul, sau subiectul scrisorii;<br />
Corpul - textul – scrisorii.<br />
Adresa expeditorului este adresa dvs. Yahoo va pune automat adresa dvs. pe "plicul" în care se trimite<br />
e-mailul.<br />
Adresa destinatarului trebuie sa o scrieti în casuta de text cu titlul To:; puteti scrie mai multi<br />
destinatari, separând adresele cu virgula. O alta metoda este sa trimiteti copii "la indigo" (copii<br />
identice) ale scrisorii, daca scrieti adrese în casuta CC:, care înseamna "Carbon Copy".<br />
Puteti trimite scrisori la mai multi destinatari, fara ca acestia sa stie ca si altcineva a primit scrisoarea.<br />
Puneti adresele în casuta BCC: ("Blind Carbon Copy"). Destinatarii din BCC vor primi o copie a<br />
scrisorii, dar adresa lor nu va aparea pe scrisoare.<br />
Subiectul scrisorii este important, deoarece în casuta postala a destinatarului, scrisorile apar într-o<br />
lista, fiind afisata data primirii, expeditorul si subiectul mesajului.<br />
Corpul scrisorii este mesajul în sine, desi, daca aveti ceva scurt de trimis, puteti omite corpul scrisorii,<br />
bazându-ne doar pe Subject. Dar acest lucru nu este civilizat, deoarece destinatarul tot cauta textul<br />
scrisorii si crede ca s-a pierdut.<br />
Observati legatura Add/Delete Attachments dupa textul scrisorii. Puteti atasa fisiere scrisorii dvs.<br />
Fisierele se vor copia de pe calculatorul dvs. pe serverul Yahoo, dupa care serverul le lipeste de<br />
scrisoare si le trimite împreuna cu aceasta.<br />
Daca nu doriti sa trimiteti scrisoarea acum, puteti sa o salvati ca "ciorna", cu Save Draft.<br />
Când ati terminat de scris scrisoarea, si ati completat toate adresele la care doriti sa ajunga, dati clic pe<br />
butonul Send.<br />
Observati ca puteti adauga adresa destinatarului într-o carte de adrese, Address Book. Puteti folosi<br />
apoi Address Book sa copiati adrese din el, când trimiteti o noua scrisoare.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
13.2. Webmail Gmail<br />
Gmail este un serviciu de căutare pe web gratuit care include un spaţiu de depozitare de peste 2.500<br />
megabytes (2 gigabytes). La baza Gmail stă un motor de căutare Google puternic care găseşte rapid<br />
orice mesaj pe care un proprietar de cont l-a trimis sau l-a primit vreodată. Acest lucru înseamnă că nu<br />
trebuie să arhivaţi mesaje pentru a avea posibilitatea de a le găsi din nou.<br />
Când Gmail afişează un mesaj de poştă electronică, el arată de asemenea automat toate răspunsurile la<br />
acel mesaj, astfel că utilizatorii pot vizualiza un mesaj în contextul unei conversaţii. Nu există ferestre<br />
de tip pop-up sau reclame banner nedirecţionate în Gmail, ceea ce plasează reclamele text relevante şi<br />
legături la pagini web asemănătoare lângă mesajele de poştă electronică.<br />
Iata cateva avantaje ale utilizarii unui cont pe Gmail:<br />
− Cost: Gratis<br />
− Spaţiu de stocare: 2.500+ megabytes (în continuă creştere)<br />
− Limbi: Mesajele pot fi trimise şi citite în majoritatea limbilor. Interfaţa Gmail este disponibilă<br />
în multe limbi, incluzând engleza britanică, daneza, franceza, germana, italiana, japoneza,<br />
coreeana, portugheza, rusa, spaniola şi chineza simplificată şi tradiţională şi continuăm să<br />
adăugăm şi altele.<br />
− Acces: Redirecţionare automată şi acces POP3 gratuit<br />
Pentru a va face un cont la Gmail trebuie mai intai sa accesati pagina http://gmail.google.com/ si dati<br />
click pe Sign up for Google Mail.<br />
Exista un formular foarte asemanator cu cel de la Yahoo care trebuie completat cu date asemanatoare :<br />
91
92<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Dupa completarea informatiilor si crearea contului, trebuie sa va autentificati in mod asemanator ca si<br />
la webmail yahoo cu numele de utilizator si parola creata. Veti avea urmatoarea interfata la dispozitie:<br />
Pentru compunerea mesajelor, citirea mesajelor, stergerea mesajelor, adaugarea contactelor aveti<br />
functii asemanatoare cu cele de la Yahoo. Gmail ofera functionalitati multiple de personalizare.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
14. CONFIGURARE CLIENT E-MAIL (PENTRU UN CONT LA<br />
GMAIL)<br />
14.1. Outlook2003<br />
Activati functia POP din contul dumneavoastra<br />
Gmail. (Settings/Forwarding and POP)<br />
Deschideti Outlook2003.<br />
Intrati in meniul Tools si selectati E-mail<br />
Accounts<br />
Selectati Add a new e-mail account apoi faceti<br />
click pe Next.<br />
Selectati checkbox-ul din dreptul POP3 apoi<br />
faceti click pe Next.<br />
93<br />
Completati toate campurile necesare astfel<br />
incat sa includa urmatoarele informatii:<br />
User Information<br />
Your Name: Introduceti numele<br />
dumneavoastra (acesta va apare la expeditor<br />
"From:").<br />
Email Address: Introduceti adresa completa<br />
Gmail, incluzand @gmail.com<br />
(username@gmail.com)<br />
Server Information<br />
Incoming mail server (POP3): pop.gmail.com<br />
Outgoing mail server (SMTP):<br />
smtp.gmail.com<br />
Login Information<br />
User Name: Introduceti numele de utilizator<br />
Gmail (incluzand @gmail.com)<br />
Password: Introduceti parola Gmail
Faceti click pe More Settings... iar apoi click<br />
pe tab-ul Outgoing Server<br />
Selectati checkbox-ul My outgoing server<br />
(SMTP) requires authentication si selectati Use<br />
same settings as my incoming mail server.<br />
94<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Faceti click pe tab-ul Advanced tab, selectati<br />
checkbox-ul This server requires an encrypted<br />
connection (SSL) de sub Incoming Server<br />
(POP3).<br />
Selectati checkbox-ul This server requires an<br />
encrypted connection (SSL) de sub Outgoing<br />
Server (SMTP), si introduceti 465 in casuta de<br />
langa Outgoing server (SMTP).<br />
Faceti click pe butonul OK.<br />
Faceti click pe butonul Test Account Settings...<br />
Dupa ce primiti mesajul "Felicitari", testul s-a<br />
incheiat cu succes, faceti click pe Close.<br />
Faceti click pe butonul Next, si apoi click pe<br />
butonul Finish.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
14.2. Thunderbird 1.5<br />
Activati functia POP din contul dumneavoastra<br />
Gmail. (Settings/Forwarding and POP)<br />
Deschideti Thunderbird 1.5 apoi intrati in<br />
meniul Tools si selectati Account Settings.<br />
Selectati Email account si faceti click pe Next.<br />
Va va aparea fereastra de identitate.<br />
Introduceti numele dumneavoastra la Your<br />
Name, Introduceti adresa completa Gmail,<br />
incluzand@gmail.com<br />
(username@gmail.com), in campul 'Email<br />
address:' apoi faceti click pe Next.<br />
Selectati checkbox-ul POP la tipul serverului<br />
de pe care veti primi mesajele, iar in campul<br />
Incoming Server scrieti pop.gmail.com.<br />
Introduceti smtp.gmail.comin campul de langa<br />
Outgoing Server apoi faceti click pe butonul<br />
Next.<br />
Introduceti numele de utilizator Gmail<br />
95<br />
(incluzand @gmail.com) in campurile<br />
Incoming User Name si Outgoing User Name<br />
apoi faceti click pe Next.<br />
Introduceti un nume, pentru contul creat, in<br />
campul Account Name si faceti click pe Next.<br />
Verificati-va daca informatiile introduse sunt<br />
corecte, in casuta de dialog ce apare apoi faceti<br />
click pe butonul Finish.
Selectati Server Settings din Tools/Account<br />
Setting precum in imaginea de mai jos.<br />
Asigurati-va ca numarul portului este 995.<br />
La sectiunea Security Settings, selectati SSL<br />
de sub Use secure connection:<br />
Selectati Check for messages at startup si<br />
Automatically download new messages, astfel<br />
la pornirea clientului Thunderbird vor fi<br />
downloadate toate mesajele noi.<br />
Faceti click pe Outgoing Server (SMTP) din<br />
lista de directoare.<br />
96<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Selectati intrarea smtp.gmail.com din lista si<br />
faceti click pe butonul Edit. Va aparea o<br />
fereastra numita 'SMTP Server'.<br />
Introduceti smtp.gmail.com ca Server Name si<br />
portul 587.<br />
Bifati checkbox-ul Use name and password si<br />
introduceti numele de utilizator Gmail<br />
(incluzand@gmail.com) in campul User Name.<br />
Bifati checkbox-ul TSL de sub 'Use secure<br />
connection:' si faceti click pe OK.<br />
Faceti click pe butonul OK pentru a salva toate<br />
modificarile facute.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
15. APLICATIA SKYPE<br />
15.1. Functiile oferite de Skype<br />
Skype este o aplicatie utilizata in special pentru a<br />
comunica prin Internet folosind vocea. Pentru a<br />
utiliza Skype sunt necesare urmatoarele:<br />
• o placa de sunet<br />
• microfon<br />
• casti sau boxe<br />
• sa aveti instalata aplicatia Skype pe<br />
calculator<br />
• sa va creati un id de Skype<br />
In cadrul aplicatiei aveti la dispozitie o lista de id-uri Skype, din care puteti alege cu cine sa<br />
comunicati. Initial, in aceasta lista nu se afla decat id-ul Skype Test Call, care este folosit pentru a<br />
testa configurarea corecta a aplicatiei, insa puteti adauga sau sterge id-uri din lista respectiva oricand<br />
doriti.<br />
Pe langa comunicarea prin voce unu-la-unu, Skype permite crearea de conferinte la care pot participa<br />
mai multi utilizatori.<br />
In afara comunicarii prin voce, Skype ofera si posibilitatea comunicarii in mod text, folosind un sistem<br />
de tip chat, asemanator lui Yahoo Messenger, precum si transfer de fisiere de la un utilizator la altul.<br />
In plus, Skype foloseste conceptul de status si ofera o modalitate de gestionare a acestuia. Doua dintre<br />
variantele posibile sunt:<br />
• sa deveniti invizibil pentru ceilalti utilizatori (sa nu stie daca sunteti conectat pe Skype sau nu)<br />
• sa va puneti un status de ocupat (prin care ceilalti vor sti ca sunteti conectat pe Skype, insa nu<br />
sunteti disponibil momentan).<br />
Status-ul celorlalti utilizatori este vizibil in lista de id-uri Skype pe care o<br />
aveti la dispozitie.<br />
Mai nou, Skype este folosit si pentru convorbiti telefonice internationale.<br />
15.2. Folosirea aplicatiei Skype<br />
Pasul 1. Apasati butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Din All Programs, alegeti Skype si apoi selectati aplicatia<br />
Skype.<br />
Pasul 3. Daca nu aveti un id de Skype, faceti click pe Don’t have a Skype<br />
name ?<br />
Pasul 4. Introduceti numele complet, id-ul de Skype dorit, parola dorita si<br />
apoi reintroduceti parola in campul Repeat Password. Bifati ca ati citit si sunteti de acord cu licenta si<br />
termenii de utilizare a aplicatiei. Apasati butonul Next.<br />
97
Pasul 5. Introduceti o adresa de e-mail valida,<br />
alegeti tara si introduceti numele orasului in<br />
care locuiti. Apasati butonul Sign In.<br />
Pasul 6. Daca aveati deja un id de Skype,<br />
introduceti in fereastra principala id-ul si parola<br />
si apasati butonul Sign In.<br />
Pasul 7. Daca apare fereastra Getting Started,<br />
inchideti-o.<br />
Pasul 8. Faceti dublu-click pe Skype Test Call.<br />
In felul acesta, veti putea testa ca Skype este<br />
instalat si configurat corect.<br />
Pasul 9. Dupa beep, vorbiti in dreptul<br />
microfonului timp de aproximativ 10<br />
secunde. Dupa beep-ul urmator, ar<br />
trebui sa auziti exact ceea ce ati spus<br />
in dreptul microfonului. Apasati pe<br />
butonul rosu di partea dreapta-jos a<br />
ferestrei.<br />
Pasul 10. Din meniul Contacts<br />
alegeti optiunea Add a Contact.<br />
Pasul 11. Introduceti id-ul de Skype al unei<br />
persoane cunoscute (de exemplu, id-ul de Skype al<br />
persoanei asezate langa dumneavoastra). Apasati<br />
butonul Find.<br />
Pasul 12. Apasati butonul Add Skype Contact<br />
pentru a adauga in lista persoana respectiva.<br />
Pasul 13. Scrieti un mesaj de introducere. Apasati<br />
butonul OK.<br />
98<br />
Introducere in utilizarea calculatorului
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 14. Daca ramane deschisa fereastra pentru adaugarea unui contact, apasati butonul Close.<br />
Pasul 15. Persoana adaugata in lista va primi un mesaj de notificare ca a fost adaugata in lista de catre<br />
dumneavoastra si va avea posibilitatea de a accepta sau refuza. De asemenea, va putea sa va adauge si<br />
ea, la randul ei, in lista pe dumneavoastra. Cand persoana este online, o veti vedea in lista cu un<br />
simbol verde in dreptul ei.<br />
Pasul 16. Faceti dublu-click pe persoana adaugata in lista pentru a o suna.<br />
Pasul 17. In partea de jos a ferestrei vor aparea, pe rand, mesajele Connecting… si Ringing… In<br />
momentul in care persoana raspunde, va aparea un contor de timp reprezentand durata trecuta de la<br />
inceputul conversatiei.<br />
Pasul 18. Vorbiti in microfon pentru ca persoana pe care ati contactat-o sa va auda. Veti auzi in boxe<br />
au in casti ceea ce vorbeste persoana cealalta.<br />
Pasul 19. Apasati butonul rosu din partea dreapta-jos a ferestrei pentru a incheia conversatia.<br />
Pasul 20. Din meniul File selectati optiunea Sign Out. Veti iesi din aplicatia Skype.<br />
99
16. APLICATIA YAHOO MESSENGER<br />
16.1. Functiile oferite de Yahoo Messenger<br />
100<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Yahoo Messenger este o aplicatie utilizata in special pentru a comunica prin Internet in mod text.<br />
Pentru a utiliza Yahoo Messenger, trebuie sa instalati aplicatia si sa va creati un id la Yahoo.<br />
In cadrul aplicatiei aveti la dispozitie o lista de id-uri Yahoo, din care puteti alege cu cine sa<br />
comunicati. Initial, aceasta lista este goala, insa puteti adauga sau sterge id-uri din lista respectiva<br />
oricand doriti.<br />
Pe langa comunicarea in mod text unu-la-unu, Yahoo Messenger permite crearea de conferinte la care<br />
pot participa mai multi utilizatori.<br />
Comunicarea in mod text este imbogatita prin oferirea facilitatii de a utiliza emoticon-uri, pentru a<br />
exprima anumite lucruri mai sugestiv decat daca am folosi cuvintele.<br />
In afara comunicarii in mod text, Yahoo Messenger ofera si posibilitatea comunicarii prin voce (in<br />
acest caz trebuind sa avem instalata o placa de sunet, casti sau boxe si un microfon), precum si<br />
posibilitatea de a transfera fisiere de la un utilizator la altul.<br />
In plus, Yahoo Messenger foloseste conceptul de status si ofera o modalitate de gestionare a acestuia.<br />
Doua dintre variantele posibile sunt:<br />
• sa deveniti invizibil pentru ceilalti utilizatori (sa nu stie daca sunteti conectat pe Yahoo<br />
Messenger sau nu)<br />
• sa va puneti un status de ocupat (prin care ceilalti vor sti ca sunteti conectat pe Yahoo<br />
Messenger, insa nu sunteti disponibil momentan).<br />
Status-ul celorlalti utilizatori este vizibil in lista de id-uri Yahoo pe care o aveti la dispozitie.<br />
16.2. Folosirea aplicatiei Yahoo Messenger<br />
Pasul 1. Apasati butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Din All Programs, alegeti Yahoo! Messenger si apoi selectati Yahoo! Messenger with Voice<br />
Pasul 3. Daca nu aveti un id la Yahoo, faceti click pe Get a new Yahoo! ID… si apoi urmati pasii<br />
pentru crearea unui cont la Yahoo!.<br />
Pasul 4. Introduceti prenumele (First Name), apoi numele (Last Name), selectati sexul (Gender),<br />
apoi scrieti un numar oarecare de 5 cifre la Zip/Postal code si dupa aceea apasati butonul Next.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 5. Alegeti unul din id-urile propuse sau scrieti un id propriu (selectand optiunea Create My<br />
Own). Introduceti apoi parola dorita in campul Password si reintroduceti aceeasi parola in campul<br />
Retype Password. Apasati butonul Next.<br />
Pasul 6. Daca id-ul deja exista sau parola nu respecta regulile impuse de Yahoo!, va aparea o fereastra<br />
de eroare. Apasati OK si apoi incercati un id nou sau o parola noua.<br />
Pasul 7. Alegeti o intrebare ce va fi folosita in caz ca va uitati parola si un raspuns la aceasta intrebare.<br />
Apoi selectati luna, ziua si anul in care v-ati nascut. Apasati butonul Next.<br />
Pasul 8. Introduceti cuvantul pe care il vedeti in imagine si apoi apasati butonul Next.<br />
Pasul 9. Apasati butonul Finish.<br />
Pasul 10. Introduceti Yahoo id-ul creat si parola. Debifati optiunea Sign in as invisible to everyone,<br />
in caz ca este bifata. Apasati butonul Sign In.<br />
101
102<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 11. Inchideti fereastra Inside Yahoo! (daca apare). Din meniul Contacts alegeti optiunea Add a<br />
Contact.<br />
Pasul 12. Introduceti Yahoo id-ul unei persoane pe care o cunoasteti, pentru a o adauga in lista (de<br />
exemplu, introduceti Yahoo id-ul persoanei asezate langa dumneavoastra). Apasati butonul Next.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 13. Scrieti o scurta introducere despre dumneavoastra pe care o va vizualiza persoana pe care<br />
incercati sa o adaugati in lista. Apasati butonul Next.<br />
Pasul 14. Apasati butonul Finish.<br />
Pasul 15. Cand persoana adaugata in lista va folosi Yahoo! Messenger data viitoare, va fi anuntata ca<br />
ati incercat sa o adaugati in lista si va putea accepta sau refuza. De asemenea, va putea sa va adauge si<br />
ea, la randul ei, in lista proprie. In acest caz, va aparea o fereastra similara cu urmatoarea.<br />
103
104<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 16. Selectati optiunea Allow this person to add me and see when I am online si apoi apasati<br />
butonul Finish.<br />
Pasul 17. Faceti dublu click pe id-ul din lista dumneavoastra. Scrieti un scurt mesaj si apoi apasati<br />
Enter. Mesajul va fi trimis persoanei respective.<br />
Pasul 18. In timp ce persoana cu care vorbiti scrie un raspuns, va aparea un mesaj in partea de jos a<br />
ferestrei, anuntandu-va in legatura cu acest lucru.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 19. Cand persoana cu care vorbiti va trimite un mesaj, acesta va aparea in fereastra.<br />
Pasul 20. Din meniul Messenger, alegeti optiunea Sign Out. In felul acesta, veti iesi din aplicatia<br />
Yahoo! Messenger.<br />
105
106<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
17. SALVAREA UNEI PAGINI SIMPLE WEB<br />
Materiale necesare: un sistem de calcul functional, Microsoft Windows si Microsoft Office -<br />
Word sau Open Office Word Processor, Linux cu OpenOffice Word Processor.<br />
Salvarea intr-o forma accesibila de pe Web a unui document devine o necesitate pentru majoritatea<br />
utilizatorilor de calculatoare din ziua de astazi, pentru ca atat ei personal, cat si institutiile, firmele, sau<br />
producatorii la care acestia lucreaza, au o prezenta pe Internet. Astfel este esential sa se poate genera,<br />
modifica si actualiza, pagini de Web intr-un mod facil, eficient si usor de urmarit. In acest scopt, a fost<br />
dezvoltat HTML-ul (Hypertext Markup Language), de catre proiectantii stivei de protocoale TCP/IP.<br />
HTML este o specificatie pentru descrierea paginilor de Web, ce determina modul in care sunt<br />
prezentate paginile vizibile in Internet. Indicatori pentru schimbarea seturilor de caractere, a tabelelor<br />
si a legaturilor catre alte pagini si fisiere sunt toate parte a acestui limbaj. Detaliile limbajului HTML<br />
sunt insa mult prea complicate pentru majoritatea utilizatorilor uzuali, si de aceea, este mult mai utila<br />
folosirea altor editoare, mai simple si mai specializate, pentru continutul paginilor ce trebuiesc create.<br />
Astfel, se va utiliza in acest scop, fie suita de produse comerciale Microsoft Office, fie versiunea<br />
gratis, OpenOffice. In functie de specificul datelor ce urmeaza a fi publicate in paginile de Web, se vor<br />
utiliza astfel programele specifice: Word, Excel, PowerPoint, Access, etc. Toate aceste programe,<br />
precum si corespondentele lor din familia OpenOffice, sunt capabile sa exporte orice document, in<br />
format HTML, adica al unei pagini de Web elementare. Astfel, activitatea practica din acest laborator,<br />
se compune in principal din adaptarea documentelor create in zilele anterioare in cadrul laboratoarelor<br />
de editoare de texte, de prelucrari tabelare si prezentare de documente, pentru a fi exportate in<br />
formatul HTML.<br />
Iata asadar pe scurt, pasii necesari (in Microsoft Office 2007, in majoritatea produselor disponibile)<br />
salvarii unui document sub forma de pagina de Web in format HTML.<br />
1. Dupa aducerea documentului ce urmeaza sa fie salvat ca pagina de web in forma dorita, se<br />
apasa butonul Microsoft Office , si apoi din optiunea “Save As”, suboptiunea „Other<br />
Formats”.<br />
2. Pentru salvarea in formatul unei pagini web, se va selecta in sectiunea „Save as type”,<br />
optiunea „Web Page (*.htm; *.html)” din dialogul ce apare dupa punctul 1.<br />
3. In sectiunea „Save in” se va selecta locatia in care se va salva pagina.<br />
4. In sectiunea „File Name” se va selecta numele fisierului ce urmeaza a fi salvat.<br />
5. In cazul paginilor de Web, se poate seta si titlul paginii ce urmeaza a fi salvata, apasand pe<br />
butonul „Change Title” ce este disponibil in dialogul curent.<br />
6. De asemenea, in sectiunea „Tools” mai exista o optiune numita „Web Options”, unde se pot<br />
seta o serie de parametrii specifici exportului de pagini Web cum ar fi rezolutia dorita pentru<br />
pagina ce va fi generata, setul de caractere utilizat s.a.m.d.<br />
7. Unele programe, cum este Microsoft PowerPoint, mai au pe langa optiunile prezentate mai<br />
sus, si optiunea „Publish”, ce va crea o serie de pagini unde sunt prezente toate slide-urile<br />
prezentarii.<br />
8. Dupa selectarea tuturor optiunilor dorite, se poate apasa butonul „Save” pentru a salva<br />
continutul paginii create.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
9. Verificarea paginii astfel obtinute, se face prin deschiderea noului fisier „.htm” sau „.html” cu<br />
un browser de web. Eventualele modificari/actualizari se vor face in programul care a generat<br />
pagina, urmand apoi a mai fi salvata inca odata urmand pasii de mai sus.<br />
10. In cazul in care sunteti curiosi sa vedeti cum arata pagina de web pe care ati generat-o in<br />
formatul HTML, puteti face acest lucru editand fisierele apasand cu butonul din dreapta de la<br />
mouse pe acestea si selectand din optiunea „Open With”, fie „WordPad”, fie „Notepad”. In<br />
mod sigur nu veti mai recunoaste documentul dumneavoastra asa cum il stiati, si nici pagina<br />
asa cum o vedeti. Aceasta este functia browserului de web, si anume sa translateze acest<br />
format, in cel pe care il vedeti dumneavoastra cand navigati pe Web.<br />
11. Realizarea unei pagini simple web – in timpul laboratorului, incercati sa realizati o pagina de<br />
web similara cu cea oferita in exemplul de mai jos.<br />
107
108<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
18. FUNDAMENTE ALE RETELELOR DE CALCULATOARE<br />
18.1. Notiuni introductive de retele de calculatoare<br />
18.1.1. Definirea unei retele de calculatoare<br />
O retea este un sistem conectat de oameni sau de obiecte. Cel mai comun exemplu il constituie reteaua<br />
de telefonie, care permite practic aproape oricarui om de pe pamant sa comunice cu oricine detine un<br />
aparat telefonic. O retea de calculatoare este similara retelei telefonice, deoarece ea permite<br />
utilizatorilor sa comunice intre ei, transmitand date pe conexiunile dintre ei. Pentru a putea vorbi<br />
despre o retea de calculatoare, este nevoie de cel putin doua sisteme de calcul, imprimante sau servere.<br />
Aceste dispozitive vor fi conectate pentru a partaja informatii si resurse, sau ambele. Conexiunile pot<br />
fi realizate utilizand cabluri de cupru, fibra optica sau conexiuni de tip wireless. Informatiile si<br />
resursele partajate intr-o retea pot include fisiere, aplicatii, imprimante, modemuri sau alte dispozitive<br />
hardware. Retelele de calculatoare sunt formate din mai multe nivele ce se suprapun, cum ar fi<br />
sistemele de cablare, modurile de adresare si aplicatiile implementate peste acestea. Toate nivelele<br />
lucreaza impreuna pentru a transmite si a receptiona datele.<br />
18.1.2. Servicii de fisiere, imprimare si aplicatie<br />
Nevoia de a partaja informatii este o parte extrem de importanta in retelele de calculatoare. Astfel, in<br />
retelele de calculatoare, diferite sisteme preiau functii specializate, cum ar fi servere de fisiere si de<br />
retea. Serverele de fisiere functioneaza ca un depozit pentru fisierele ce pot apoi fi accesate si<br />
modificate de catre mai multi utilizatori din retea. Acest procedeu evita duplicarea datelor, conserva<br />
resursele disponibile in sistem si permite controlul asupra informatiilor cu caracter confidential,<br />
deoarece administratorii de retea pot oferi sau restrictiona accesul la fisiere dupa cum doresc. In afara<br />
de partajarea de fisiere, retelele de calculatoare ofera utilizatorilor posibilitatea de a partaja servicii de<br />
imprimare. Astfel un server de imprimare poate pune la dispozitia unui numar mare de utilizatori o<br />
imprimanta de retea de mare capacitate, fiecare utilizator vazand imprimanta ca si cum ar fi instalata<br />
in propriul sistem. Utilizatorii mai pot partaja aplicatii cum ar fi procesoare de texte sau de baze de<br />
date, aplicatii grafice sau stiintifice. Astfel, utilizatorii vor putea rula aplicatii fara a trebui sa aiba<br />
instalate pachetele software pe discul fix al calculatorului personal.<br />
18.1.3. Servicii de posta electronica<br />
Inca de la inceputul retelelor de calculatoare, acestea au fost folosite pentru a permite utilizatorilor sa<br />
comunice prin serviciile de posta electronica, sau e-mail. Serviciile de e-mail, functioneaza in mod<br />
similar postei normale, cu un sistem care preia rolul de oficiu postal (serverul de e-mail), unde posta<br />
este tinuta pana cand utilizatorii vin sa o ridice, tot apeland la reteaua de calculatoare, cu un client de<br />
e-mail ce ruleaza insa pe calculatorul destinatarului de aceasta data. O adresa de e-mail este compusa<br />
din doua parti, si anume: prima parte o reprezinta numele destinatarului, iar a doua domeniul in care<br />
acesta se afla. Simbolul @ separa cele doua parti. Un exemplu de adresa de mail este iuc@curs.ro.<br />
Destinatarul e-mail-ului este utilizatorul iuc, iar numele domeniului la care acesta se afla este curs.ro.<br />
Numele domeniului este utilizat pentru a trimite e-mail-ul catre serverul de mail corespunzator. Clienti<br />
de mail, de tipul Microsoft Outlook, Eudora, Netscape Composer, Pegasus, Mozilla Thunderbird, pot<br />
fi diferiti intre ei, dar toti recunosc la fel de bine formatul standard al e-mail-urilor. Serviciul de posta<br />
electronica continua sa fie cel mai raspandit serviciu utilizat in retelele de calculatoare in multe parti<br />
din lume. Pe langa mesajele normale dintre utilizatori, exista posibilitatea de a atasa mesajelor<br />
documente, imagini, sunete si filme, pentru a fi trimise odata cu mesajul text.<br />
18.1.4. Servicii de gestiunea directoarelor si a numelor in retea<br />
Alt avantaj semnificativ al retelelor de calculatoare il reprezinta capacitatea lor de a localiza resurse si<br />
dispozitive, oriunde ar fi acestea localizate. Pentru a face posibil acest lucru pentru systeme si<br />
utilizatori, retelele de calculatoare utilizeaza servicii de gestiunea directoarelor si a rezolvarii numelor
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
in retea. Intr-un mod similar cartii de telefon, reteaua trebuie doar sa aloce un nume unic utilizatorilor<br />
si serviciilor disponibile, pentru ca apoi oricine sa poata identifica si utiliza un anume serviciu, fara a<br />
sti neaparat locatia fizica a acestui serviciu. Locatia fizica poate sa se si schimbe, atata vreme cat<br />
utilizatorii pot gasi serviciul doar dupa numele sau. Astfel, serviciile de gestiune a directoarelor si de<br />
rezolvare a numelor de retea fac utilizarea retelelor mult mai usoara. Dupa initializarea sistemului,<br />
translatia din nume in adresa fizica a unui serviciu se face transparent pentru utilizatori.<br />
18.1.5. Internetul<br />
Internetul este o retea publica globala de retele, ce conecteaza mii de retele mai mici, intr-o mare<br />
„panza de paianjen” de comunicatie. Mai mult retele private, cu mii de utilizatori in ele, se conecteaza<br />
la Internet utilizand un ISP (Internet Service Provider – Furnizor de servicii de Internet). Acest tip de<br />
conexiune permite astfel partajarea la distante mari a informatiilor si dispozitivelor de retea. Cu alte<br />
cuvinte, Internetul functioneaza ca o autostrada utilizata pentru a schimba date intre utilizatori cu<br />
locatii geografice sau institutionale diferite. Datorita naturii sale, Internetul doboara multe limite<br />
impuse de timp si de spatiu, deoarece permite accesarea datelor publice din retea aproape instantaneu,<br />
de oriunde de pe glob.<br />
18.1.6. Administrarea retelelor de calculatoare<br />
Atat firmele cat si utilizatorii individuali devin din ce in ce mai dependenti de utilizarea retelelor de<br />
calculatoare in activitatile lor cotidiene. De aceea, devine din ce in ce mai important ca aceste retele sa<br />
functioneze si sa ofere serviciile pe care si le doresc utilizatorii. Chiar si dupa ce inginerii au terminat<br />
proiectarea si instalarea unei noi retele, aceasta necesita atentie si o administrare consecventa, pentru a<br />
oferi un nivel performant de servicii utilizatorilor sai. Retelele de calculatoare sunt dinamice, ele se<br />
schimba, cresc si de diminueaza ca urmare a schimbarilor tehnologice si a cerintelor utilizatorilor.<br />
Astfel, administrarea unei retele presupune adaptarea acesteia la conditiile mereu in schimbare. Pe<br />
masura ce retelele cresc, administratorii trebuie sa se asigure ca disponibilitatea retelei este mentinuta<br />
odata cu includerea de noi servicii si echipamente. De aceea, administratorii de retea trebuie sa fie<br />
priceputi in utilizarea unui set destul de numeros de utilitare pe un numar sporit de sisteme si<br />
dispozitive de retea, si nu numai.<br />
18.2. Tipurile retelelor de calculatoare<br />
18.2.1. Retele punct-la-punct<br />
Intr-o retea punct-la-punct, calculatoarele conectate indeplinesc functia de partener pentru celorlalte<br />
sisteme din retea. Ca parteneri, fiecare sistem poate lua atat functia de client cat si cea de server, in<br />
mod alternativ, in functie de necesitati. In acest tip de retea, fiecare utilizator isi gestioneaza propriile<br />
resurse, el luand decizia de a partajata fisierele dorite, sau a le proteja cu parola inainte de a putea fi<br />
accesate de partenerii din retea. Astfel, reteaua punct-la-punct nu necesita nici un punct central de<br />
control si nici un administrator de retea, si este relativ usor de instalat si de operat. Retelele de tip<br />
punct-la-punct functioneaza foarte bine cu pana in 10 utilizatori, dar, pe masura ce reteaua se extinde,<br />
relatiile din acest tip de retea devin din ce in ce mai greu de gestionat, iar problemele de securitate pot<br />
deveni din ce in ce mai greu de rezolvat. Aceste aspecte sunt adresate de catre retelele client/server,<br />
prezentate in continuare.<br />
18.2.2. Retele de tip client/server<br />
Intr-o retea client/server, serviciile de retea sunt localizate intr-un calculator dedicat, a carui functie<br />
este de a raspunde cererilor adresate lui de catre clientii din retea. Serverul contine toate serviciile de<br />
retea, si anume de fisiere, imprimare, aplicatie, si securitate, intr-o locatie ce este disponibila tot timpul<br />
accesului clientilor din retea. In general, calculatoarele normale de tip desktop functioneaza ca si<br />
clienti, in vreme ce sistemele cu mai multa putere de calcul, memorie si software specializat,<br />
functioneaza ca servere. Concentrarea resurselor retelei, fisiere, servicii de imprimanre si aplicatii pe<br />
serverele de retea fac ca operatiile de generare a datelor, de intretinere si backup sa fie mai usor de<br />
109
110<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
intreprins, si prin accesul usurat la resursele dedicate. Nu in ultimul rand, costurile pot fi crescute si de<br />
nevoia de personal specializat pentru administrarea si intretinerea acestor servere. In plus, din timp in<br />
timp, serverele necesita upgradari si adaugari de hardware si software specializat, lucru ce poate creste<br />
semnificativ costurile.<br />
18.2.3. Retele locale de calculatoare – LAN<br />
O retea locala de calculatoare, sau LAN, poate conecta mai multe calculatoare dintr-o regiune<br />
geografica restransa. Aceste regiuni pot fi, o casa privata, o afacere sau un campus. Tehnologiile LAN<br />
permit utilizatorilor sa acceseze Internetul prin linii de mare viteza si capacitate si sa partajeze resurse<br />
si informatii. Reteaua locala conecteaza fiecare calculator la celelalte din retea, utilizand canale<br />
separate de comunicare. O conexiune directa intre doua calculatoare, se numeste o legatura „punct-lapunct”.<br />
Daca insa reteaua ar fi proiectata pentru a utiliza legaturile punct-la-punct, numarul acestora ar<br />
creste rapid, pe masura ce reteaua ar creste, deoarece pentru fiecare nou sistem, ar trebui sa existe<br />
conexiuni catre toate sistemele din restul retelei. Aceasta abordare ar fi extrem de costisitoare, si in<br />
acelasi timp ar fi foarte greu de administrat. Astfel, permitand partajarea mediului de comunicare,<br />
LAN-urile reduc mult costurile imlementarii retelei. Din motive economice si tehnice, pentru<br />
conectearea pe distante mari (intre orase, tari sau chiar continente), se utilizeaza legaturi punct-lapunct<br />
de mare viteza. Arhitectura unei retele este de asemenea numita topologie. Topologia defineste<br />
structura retelei, incluzand detaliile fizice, ale legaturilor si conexiunilor fizice, cat si detaliile logice,<br />
ce definesc modul in care statiile din retea acceseaza mediile de comunicare. Indiferent de topologiile<br />
utilizate in retea, toate LAN-urile necesita ca sistemele din retea sa partajeze un unic canal de<br />
comunicatie intre ele, pe care il utilizeaza fiecare pe rand. Acest canal de comunicatie este numit<br />
deseori si mediu de comunicare, si poate fi atat un cablu din cupru, o fibra optica, sau o conexiune<br />
wireless. Regulile utilizarii mediului de comunicare intr-o retea locala se numesc MAC (Media Access<br />
Control), si de aceea fiecare dintre dispozitivele din retea poseda o adresa de MAC, care le identifica<br />
in mod unic.<br />
18.2.4. Retele de calculatoare de mare intindere – WAN<br />
Atat din motive economice cat si din motive tehnice, retelele locale de calculatoare (LAN), nu pot fi<br />
utilizate pe distante mari intre utilizatorii sai. In retelele locale, coordonarea comunicatiilor intre<br />
calculatoare necesita timp, iar distantele crescute ar adauga la randul lor intarzieri suplimentare, si<br />
astfel se ajunge la situatia paradoxala cand se pierde mai mult timp in gestionarea mediului de<br />
comunicare decat in transmiterea datelor efective. Trebuie adaugat ca sunt costuri semnificative<br />
asociate cu legaturile de mare viteza pe distante mari, in retele de tip LAN. Din aceste motive,<br />
tehnologiile WAN (Wide Area Networks) difera de cele LAN. Dupa cum specifica si numele, WANurile<br />
sunt proiectate pentru a functiona pe distante corespunzator mai mari decat LAN-urile. In<br />
general, nu existe conexiuni WAN private, acestea sunt in general proprietatea unor utilitati publice,<br />
firme de telefonie, numite in general purtatori de servicii de retea. Retelele WAN conecteaza un numar<br />
mai mic de calculatoare decat retelele LAN, si functioneaza la viteze mai scazute decat acestea.<br />
Totusi, ele ofera mijlocul de comunicare la distante mari pentru foarte multi utilizatori ai unor retele<br />
locale de calculatoare.<br />
18.3. Adaugarea unei placi de retea intr-un sistem de calcul<br />
18.3.1. Ce este o placa de retea?<br />
O placa de retea, NIC (Network Interface Card), este o placa de extensie ce se conecteaza la placa de<br />
baza, si ce ofera sistemului unul sau mai multe porturi pentru conexiuni de retea. Este, cu alte cuvinte,<br />
conexiunea sistemului de calcul cu reteaua locala de calculatoare (LAN). NIC-ul sistemului comunica<br />
cu reteaua externa printr-o conexiune seriala si printr-una paralela cu calculatorul local. In selectia<br />
unei placi de retea adecvata pentru sistemul de calcul, trebuie luate in considerare mai multe aspecte,<br />
printre care: tipul retelei la care va fi conectat calculatorul – Ethernet LAN, Token Ring, FDDI, etc;<br />
tipul de mediu de comunicare utilizat – cablu de cupru, coaxial, fibra optica sau conexiune wireless;<br />
tipul magistralei si al slotului pe care va fi conectata placa de retea – slot ISA, PCI sau PCI Express, cu
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
recomandarea de a folosi ultimele doua variante deoarece acestea ofera rate crescute de transfer. Fiind<br />
placi de extensie, NIC-urile necesita alocarea unei cereri de intrerupere (IRQ), o adresa de port de<br />
intrare/iesire (I/O), si un spatiu de memorie special folosit de driverele placii de retea utilizate de<br />
sistemul de operare. In plus, noile generatii de placi de retea sunt de tip plug-and-play, permitand<br />
astfel o instalare si configurare usoara a acestora.<br />
18.3.2. Setarea adresei de IP<br />
In retelele locale LAN, ce utilizeaza protocolul TCP/IP (Transmission Control Protocol/Internet<br />
Protocol), calculatoarele utilizeaza adresele de IP pentru a se identifica. Aceste adrese sunt formate<br />
dintr-un numar binar de 32 de biti, impartit in patru grupuri de cate opt biti, numiti octeti. Fiecare<br />
dintre acesti octeti, sau grupuri de opt biti fiind reprezentat in baza zece de numere intre 0 si 255,<br />
despartite intr-o adresa IP prin puncte. Un exemplu poate fi constituit de adresa 192.168.1.11. Un al<br />
doilea numar, cunoscut si ca masca de subretea, acompaniaza mereu o adresa de IP, si are forma<br />
255.255.0.0. Masca determina daca adresa de IP este locala sau globala. O statie locala se afla in<br />
acelasi segment de retea, in vreme ce o statie globala se afla in alt segment de retea. Adresele de IP pot<br />
fi setate in doua moduri: manual de catre administratorul de retea, sau automat de catre un server<br />
DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol).<br />
18.3.3. Servere DHCP<br />
Cel mai des intalnit mod de a seta adresele de IP si configuratiile TCP/IP intr-o retea de dimensiuni<br />
mari, este utilizarea unui server DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol), ce este un pachet<br />
software ce ruleaza in general pe serverul de retea. Acest proces dimanic este menit sa elimine nevoia<br />
de a asocia manual adresele de IP. Totusi, dispozitivele din retea ce trebuie sa aiba o adresa fixa de IP,<br />
trebuiesc configurate manual. Serverul DHCP primeste o cerere de asignare a unei adrese IP de la un<br />
host, selecteaza adresa ce va fi utilizata dintr-un set de adrese dintr-o baza de date, si o va trimite<br />
inapoi hostului ce a facut cererea. Daca acesta accepta oferta, serverul va inchiria informatia de adresa<br />
IP acelui host pentru o perioada de timp. Astfel, informatia IP furnizata de catre serverul DHCP unui<br />
host este compusa din adresa de IP, masca de subretea, setarile pentru gateway-ul implicit, si, optional,<br />
valori pentru adresa serverului de rezolvare a numelui, DNS (Domain Name Server). Utilizarea acestui<br />
mecanism simplifica administrarea retelelor deoarece serverul este cel care gestioneaza adresele de IP<br />
din sistem, si astfel se reduce posibilitatea de asociere a unor adrese duplicate sau invalide.<br />
18.3.4. Setarea gateway-ului implicit al sistemului<br />
Cand un calculator dintr-un segment de retea incearca sa comunice cu un sistem dintr-un alt segment<br />
de retea, dupa un echipament numit router, acesta trimite datele prin ceea ce se numeste un gateway<br />
(sau portal) implicit. Acest gateway este in general adresa interfetei routerului dinspre reteaua locala<br />
de calculatoare. Pentru ca fiecare calculator sa recunoaste acest gateway, este necesara setarea acestei<br />
proprietati in proprietatile TCP/IP ale hostului, pentru a fi salvate pe placa de retea a sistemului (NIC).<br />
18.3.5. Sistemul de rezolvare a numelor – DNS<br />
Daca o retea locala LAN este de dimensiuni mari, sau este conectata la Internet, este deseori dificila<br />
memorarea adreselor de IP ale hosturilor. Astfel, majoritatea hosturilor de pe Internet sunt identificate<br />
prin nume, sau nume de domenii. DNS-ul (Domain Name System) este astfel utilizat pentru a translata<br />
numele sistemelor din retea in adrese unice de IP. Software-ul DNS ruleaza pe un server de retea ce<br />
este utilizat special pentru translatarea adreselor, sau poate fi oferit de un ISP (Internet Service<br />
Provider). Translatarile adreselor sunt realizate la fiecare accesare a Internetului, si acest proces se<br />
numeste „rezolvarea numelor.<br />
111
112<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
18.3.6. Activitate practica – Setarea adresei de IP / DHCP / default gateway / DNS server<br />
1. Selectati din directorul „Control Panels”, dialogul „Network Connections”, apoi deschideti<br />
conexiunea LAN activa.<br />
2. Selectati in fereastra dialogului aparut optiunea Internet Protocol (TCP/IP) si apasati<br />
„Properties”.<br />
3. Daca doriti asignarea manuala a adreselor de IP – alegeti optiunea „Use the following IP<br />
address” si completati cele trei campuri, respectiv pentru adresa de IP, masca de subretea si<br />
default gateway.<br />
4. Daca doriti asignarea manuala a serverului DNS – alegeti optiunea „Use the following DNS<br />
server addresses” si specificati adresa de IP a acelui server, plus, eventual a unei adrese de la<br />
un server alternativ.<br />
5. Daca doriti asignarea automata a adreselor de IP prin DHCP – alegeti optiunea „Obtain an IP<br />
address automatically”.<br />
6. Daca doriti asignarea automata a adresei serverelor DNS prin DHCP – alegeti optiunea<br />
„Obtain DNS server address automatically”.<br />
18.4. Componentele fizice ale unei retele de calculatoare<br />
18.4.1. Topologiile retelelor de calculatoare<br />
Topologia unei retele defineste felul in care calculatoarele, imprimantele si alte dispozitive sunt<br />
conectate, precum si detalii ale legaturilor si conexiunilor fizice utilizate pentru transmisiile de date.<br />
Topologiile influenteaza major functionalitatea retelei.<br />
Topologia Magistrala – numita de asemenea si magistrala liniara, are toate dispozitivele conectate pe<br />
o aceeasi conexiune. Cablul unic trebuie sa se incheie cu un terminator ce absoarbe semnalul cand<br />
acesta atinge <strong>final</strong>ul firului, fara acesta, putand sa apara erori pe retea. Doar un singur pachet poate fi<br />
transmis pe retea la un moment dat, deoarece aparitia mai multor pachete ar duce la coliziuni. Astfel,<br />
magistrala este utilizabila in general pentru utilizarea acasa, sau in afaceri de dimensiuni reduse, cu un<br />
numar scazut de host-uri.<br />
Topologia Stea – este cea mai des folosita in retelele locale utilizand arhitectura Ethernet, si contine<br />
un punct central, in care se afla un dispozitiv de conexiune de tipul hub, switch sau router. Toate<br />
cablurile echipamentelor din retea se conecteaza la acest punct central printr-un cablu propriu. Daca<br />
un singur cablu din retea este defect, doar o singura statie este afectata, restul retelei ramanand<br />
functionala. Din acest motiv, majoritatea noilor retele locale dezvoltate utilizeaza aceasta topologie.<br />
Topologia Stea Extinsa – se obtine atunci cand intr-o topologie stea normala, echipamentul de retea<br />
din centrul topologiei este conectat la un alt echipament de retea.<br />
Topologia Inel – este de asemenea des intalnita in retelele de tip LAN. Hosturile sunt conectate intrun<br />
inel sau cerc, neexistand un inceput si un sfarsit al topologiei. Datele parcurg inelul oprindu-se la<br />
fiecare nod al retelei. Daca nodul doreste sa transmita date, le adauga la pachet impreuna cu destinatia<br />
dorita. Pachetul continua de-a lungul inelului pana cand isi gaseste destinatia, ce ia astfel datele din<br />
pachet. Avantajul principal al folosirii acestei topologii este reprezentat de faptul ca nu exista coliziuni<br />
in retea.<br />
Topologia Plasa – este descrisa de conectarea tuturor dispozitivelor din retea intre ele, pentru a oferi o<br />
toleranta la defecte crescuta si o redundanta mare. Este folosita in retelele de tip WAN, pentru a<br />
conecta mai multe LAN-uri intre ele, si pentru solutii ce necesita o fiabilitate extrem de mare.<br />
Implementarea acestor topologii este foarte scumpa si greu de realizat.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Topologiile hibride – combina mai multe tipuri de topologii. Un posibil exemplu este o arhitectura<br />
compusa dintr-o magistrala ce conecteaza doua retele utilizand alte topologii de tipul Inel sau Stea, si<br />
ce se numeste o topologie stea cu magistrala. In general magistralele sunt folosite pentru a transfera<br />
date intre topologiile de tip stea.<br />
18.4.2. Suportul de transmisie al datelor in retele de calculatoare<br />
Suportul de transmisie al datelor se defineste ca modalitatea in care sunt transmise datele in sistem, de<br />
la un sistem la altul. Modalitati cunoscute sunt cablurile din cupru (cablu coaxial, infasurat STP –<br />
Shielded Twisted-Pair sau UTP – Unshielded Twisted-Pair cu mai multe categorii ce indica<br />
caracteristicile si performantele lor), fibra optica, sau conexiunile wireless.<br />
18.4.3. Dispozitive de interconectare utilizate in retele de calculatoare<br />
Dispozitivele de retea sunt utilizate pentru a permite calculatoarelor si altor sisteme periferice sa<br />
comunice intre ele. Hubul – este un dispozitiv ce extinde o conexiune Ethernet (de 10Mbps si<br />
100Mbps), pentru a permite interconectarea mai multor sisteme intre ele. Cand se utilizeaza un hub,<br />
topologia retelei devine una de stea. Bridge-ul – este un dispozitiv ce are in general doar doua porturi,<br />
prin care conecteaza intre ele doua segmente de retea. Switch-ul – denumit si bridge multiport, are<br />
mai multe porturi. Functia de baza a acestuia este aceea de a trimite datele doar catre portul destinatie<br />
al unui pachet, si nici unui alt port din retea. Routerele – sunt cele mai sofisticate dispozitive<br />
disponibile de interconectare. Sunt mai incete ca bridge-urile sau switch-urile, dar sunt capabile de a<br />
lua decizii „inteligente” despre destinatia pachetelor ce le tranziteaza.<br />
18.5. Arhitecturile retelelor locale de calculatoare<br />
18.5.1. Arhitectura Ethernet<br />
In prezent, arhitectura Ethernet este cel mai raspandit tip de arhitectura LAN. Ethernetul se bazeaza pe<br />
standardul IEEE 802.3, ce specifica implementarea metodei de acces si control CSMA/CD (Carrier<br />
Sense Multiple Access with the Collision Detection). Aceasta metoda utilizeaza transmisia pe cablu<br />
coaxial sau cu cablu infasurat (UTP) in topologii de tip magistrala, fie liniara sau stea. Ratele standard<br />
de transfer sunt de 10Mbps sau de 100Mbps. Ultimele imbunatatiri ofera Gigabit Ethernet-ul ce poate<br />
atinge viteze de 1Gbps pe suport cu fibra optica sau alte medii de comunicare de mare viteza.<br />
18.5.2. Arhitectura Token Ring<br />
A fost dezvoltata de IBM pentru a crea o arhitectura fiabila bazata pe metoda de acces si control ce<br />
utilizeaza un token (sau semnal de control). Este si in prezent des intalnita in sistemele mainframe<br />
IBM si in arhitecturile SNA (Systems Network Architecture), utilizate pentru interconectarea retelelor<br />
de servere. Rata de transfer a acestei arhitecturi este de 4Mbps sau 16Mbps. Este o arhitectura activa,<br />
deoarece semnalele sunt regenerate pe masura ce sunt retransmise in retea.<br />
18.5.3. Arhitectura FDDI<br />
FDDI (Fiber Distributed Data Interface) este o varietate de retea Token Ring, diferita ca topologie de<br />
Token Ring, si ce este utilizata in general in retele de tip MAN si LAN-uri de dimensiuni mari,<br />
precum cele din complexele mari de birouri sau campusuri. Dupa cum sugereaza si numele, FDDI<br />
functioneaza cu cabluri de fibra optica, si combina viteza sporita de transfer, cu avantajele oferite de<br />
topologiile de transfer ce utilizeaza token-uri. FDDI-ul poate rula pana la 100Mbps, iar topologia sa<br />
fizica este aceea a unui inel dublu.<br />
113
18.6. Protocoale de retea si modelul OSI<br />
18.6.1. Modelul de referinta OSI<br />
114<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Modelul de referinta OSI (Open Systems Interconnection), dezvoltat in anii 1980 de catre ISO<br />
(International Organization for Standardization), este un standard industrial utilizat pentru a imparti<br />
functiile retelelor de calculatoare in sapte nivele distincte, si anume: aplicatie, prezentare, sesiune,<br />
transport, retea, legatura de date si fizic. Fiecare dintre aceste nivele ofera functii si servicii specifice<br />
nivelelor de deasupra si de dedesubtul lor. Cel mai inalt nivel este cel aplicatie, unde utilizatorii pot<br />
folosi procesoare de text, baze de date, aplicatii grafice sau browsere web. Cel mai scazut nivel este<br />
cel fizic, unde sunt specificate suporturile de transmisie utilizate in cablarea sistemului, hub-urile si<br />
alte dispozitive hardware. Comunicarea intre diversele nivele ale modelului de referinta este realizata<br />
utilizand programe speciale ce urmeaza reguli specifice numite protocoale. OSI a fost gandit pentru a<br />
dezvolta protocoale de comunicatie.<br />
18.6.2. Ce este un protocol de retea?<br />
Un protocol de retea este o secventa controlata de mesaje ce sunt transmise intre doua sau mai multe<br />
sisteme, pentru a realiza o functie data. Specificatiile protocolului definesc atat secventa cat si<br />
formatul mesajelor ce sunt transmise, si controleaza de asemenea transferul de informatii dintre<br />
sisteme. Pentru a putea functiona, majoritatea protocoalelor sunt interconectate, si au urmatoarele<br />
functii de baza: identificarea erorilor, comprimarea datelor, transmitearea si adresarea datelor,<br />
anuntarea si trimiterea efectiva a datelor.<br />
18.6.3. Protocolul TCP/IP<br />
Protocolul TCP/IP (Transmission control Protocol/Internet Protocol) este o stiva de protocoale extrem<br />
de utilizata in conectarea dispozitivelor de retea. TCP/IP-ul a fost dezvoltat de catre cercetatorii de la<br />
Departamentul Apararii al Statelor Unite ale Americii – DoD (Department of Defense) si include doar<br />
patru nivele (aplicatie, transport, internet si retea) spre diferenta de modelul de referinta OSI ce<br />
defineste sapte. TCP/IP-ul reprezinta un set de standarde publice care specifica cum sunt transmise<br />
pachetele de informatii intre mai multe dispozitive din retea. Stiva de protocoale TCP/IP include o<br />
serie de protocoale, fiecare indeplinind o functie specifica. In cele ce urmeaza, vom prezenta succint<br />
cateva dintre aceste protocoale si functiile lor. Printre protocoalele de nivel aplicatie putem enumera:<br />
HTTP (Hypertext Transfer Protocol), ce determina modul in care sunt transmise fisierele in Internet<br />
sau pe World Wide Web (WWW); HTML (Hypertext Markup Language), ce este o specificatie<br />
pentru descrierea paginilor de Web, ce determina modul in care sunt prezentate paginile vizibile in<br />
Internet; Telnet, ce permite accesul atat la sisteme locale cat si la sisteme localizate in Internet pentru<br />
a configura, controla si depana aceste sisteme; FTP (File Transfer Protocol), ce ofera servicii de<br />
transfer si manipulare a fisierelor in retea; SMTP (Simple Mail Transport Protocol) ce ofera servicii<br />
de mesagerie; sau DNS (Domain Name System), ce ofera accesul sistemelor la servere de rezolvare a<br />
numelor. La nivelul transport trebuie sa mentionam protocoalele TCP (Transmission Control<br />
Protocol) si UDP (User Datagram Protocol). TCP-ul este cel mai des utilizat protocol in Internet<br />
pentru transmisia fiabila a datelor, si el include facilitati pentru stabilirea conexiunilor punct-la-punct,<br />
detectarea si recuperarea din erori, precum si masurarea ratelor de transfer in retea. UDP-ul, pe de alta<br />
parte ofera aplicatiilor servicii ce nu stabilesc o legatura fixa intre sursa si destinatie, si tolereza chiar<br />
un nivel de pierdere al datelor. Nivelul internet numara si el o serie de protocoale, printre care: IP<br />
(Internet Protocol), ce permite trimiterea pachetelor din retea in retea, catre destinatia dorita; ICMP<br />
(Internet Control Message Protocol), ce este utilizat pentru testarea si diagnosticarea retelelor,<br />
deoarece el ofera servicii specifice si coduri de eroare; RIP (Routing Information Protocol), ce<br />
opereaza intre doua dispozitive router, pentru a stabili caile de acces intre doua retele de calculatoare;<br />
si ARP (Address Resolution Protocol), ce este folosit pentru descoperirea adreselor locale si de MAC<br />
ale unei statii, cand este cunoscuta adresa de IP a acesteia.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
18.6.4. Protocolul IPX/SPX<br />
IPX/SPX (Internetwork Packet Exchange/Sequenced Packet Exchange) este un protocol utilizat de<br />
catre sistemele de operare NetWare ale firmei Novell. Ofera functionalitati similare cu cele incluse in<br />
stiva TCP/IP. Iata cateva exemple de protocoale din aceast model: SAP (Service Advertising<br />
Protocol), Novell RIP (Novell Routing Information Protocol), NCP (Netware Core Protocol), GNS<br />
(Get Nearest Server) si NLSP (Netware Link Services Protocol).<br />
18.6.5. Protocolul NetBEUI<br />
NetBEUI (NetBIOS Extended User Interface) este un protocol utilizat in retelele Windows NT de<br />
dimensiuni scazute. A fost utilizat initial in retelele Windows 3.11, Windows for Workgroups si LAN<br />
Manager, deoarece avea un cost aditional minimal in ceea ce priveste utilizarea resurselor. NetBEUI<br />
poate fi utilizat in paralel cu TCP/IP, si ofera administratorilor de retea posibilitatea de a utiliza viteza<br />
sporita a NetBEUI in retelele locale cu capacitatile sporite pentru comunicari in afara LAN-ului oferite<br />
de TCP/IP.<br />
18.6.6. Protocolul AppleTalk<br />
Protocolul AppleTalk este dezvoltat de compania Apple pentru a conecta mai multe calculatoare de<br />
tipul Macintosh. Este un set de protocoale complet ce acopera toate cele sapte nivele ale modelului de<br />
referinta OSI. AppleTalk a fost proiectat pentru a folosi topologiile fizice Local Talk, varianta Apple<br />
pentru asigurarea conectivitatii la nivelul LAN. AppleTalk poate fi insa utilizat cu succes si in retele<br />
Ethernet si Token Ring. Cateva protocoale AppleTalk includ: AFP (AppleTalk Filing Protocol), ADSP<br />
(AppleTalk Data Stream Protocol), ZIP (Zone Information Protocol), ASP (AppleTalk Session<br />
Protocol), si PAP (Printer Access Protocol).<br />
18.7. Activitate practica<br />
TCP/IP reprezinta o colectie complexa de protocoale. Majoritatea producatorilor implementeaza<br />
numeroase utilitare pentru a diagnostica si remedia potentialele probleme de configurare ce apar in<br />
retelele de calculatoare. In aceasta sectiune vor fi prezentate cateva dintre aceste utilitare, unele<br />
avadnd exact aceeasi functie, doar ca fiind implementate de producatori diferiti.<br />
18.7.1. Utilitarul Ping<br />
ping este o comanda pe cat de simpla, pe atat de utila, si este disponibila in majoritatea<br />
implementarilor TCP/IP. Utilitarul poate fi utilizat atat cu o adresa de IP cat si cu un nume de host,<br />
pentru a testa conectivitatea sistemului tinta. Ping trimite cereri de echo ICMP calculatorului<br />
destinatie, acesta trimitand inapoi un mesaj de ecou, si astfel putandu-se calcula si viteza de<br />
comunicatie dintre cele doua sisteme. Daca se tasteaza numele unui host si nu o adresa de IP, comanda<br />
va afisa automat si adresa de IP ce corespunde numelui cautat, deoarece serviciu DNS rezolva aceasta<br />
cerere. Astfel, iata folosirea utilitarului Ping pentru testarea placii de retea:<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Run.<br />
Pasul 3. Scrieti cmd si apasati Enter.<br />
Pasul 4. In linia de comanda scrieti ping 127.0.0.1 si apasati Enter. Daca s-a primti raspuns la toate<br />
mesajele trimise, atunci placa de retea functioneaza corect.<br />
115
18.7.2. Utilitarele ARP, RARP, si NSLOOKUP<br />
116<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Protocolul ARP (Address Resolution Protocol) este utilizat pentru a descoperi adresele locale si de<br />
MAC (adresele fizice) ale sistemelor de calcul in momentul in care este cunoscuta adresa de IP a<br />
acestora. ARP construieste si mentine o tabela numita si ARP Cache, continand aceste asocieri pentru<br />
adresele de IP si MAC. Aditional, ARP-ul permite crearea de reguli pentru stabilirea acestor corelatii,<br />
si conversii in oricare dintre directii. Iata cateva comenzi uzuale:<br />
• „arp -a” va afisa cache-ul curent<br />
• „arp -s” va adauga in mod permanent o asociere intre o adresa de IP si una MAC<br />
• „arp -d” va sterge o intrare din cache-ul ARP<br />
Pentru a obtine adresa de IP a unei statii cand se cunoaste adresa de MAC a acesteia, se utilizeaza<br />
protocolul RARP (Reverse ARP). Orice masina din sistem poate face o cerere RARP pentru a isi afla<br />
adresa de IP, si aceasta informatie poate fi obtinuta atat din tabela ARP a gateway-ului cat si din<br />
cache-ul local ARP.<br />
Un alt utilitar util este NSLOOKUP.EXE. El intoarce adresa de IP a unei masini a carui nume a fost<br />
dat ca parametru. Astfel, comanda „NSLOOKUP.EXE cisco.com” va furniza adresa de IP a acelei<br />
masini, si anume 198.133.219.25.<br />
18.7.3. Utilitarele netstat si tpcon<br />
Este deseori util sa se poata urmari statistici de retea. Atat in UNIX, cat si in Windows, comanda<br />
netstat este folosita pentru a prezenta conexiunile active TCP/IP si informatiile disponibile despre<br />
acestea. Novell utilizeaza pentru aceleasi informatii comanda tpcon. Rapoartele de erori pot fi extrem<br />
de importante pentru a diagnostica problemele de hardware si de rutare.<br />
18.7.4. Utilitarul nbstat<br />
Stiva TCP/IP din sistemul de operare Microsoft Windows ofera utilitarul nbtstat ce poate fi utilizat<br />
pentru a prezenta informatii NetBIOS. Sintaxa si optiunile disponibile pot fi obtinute prin tastarea<br />
comenzii nbtstat intr-o consola a sistemului de operare.<br />
Un exemplu de utilizare al utilitarului Netstat:<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Run.<br />
Pasul 3. Scrieti cmd si<br />
apasati Enter.<br />
Pasul 4. In linia de comanda<br />
scrieti netstat si apasati<br />
Enter. Vor fi afisate<br />
informatii despre conexiunile<br />
TCP/IP active.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
18.7.5. Utilitarele ipconfig, winipconfig, config, si ifconfig<br />
Stiva de protocoale TCP/IP are mai multe implementari, depinzand de sistemul de operare folosit,<br />
pentru a obtine informatii despre configurarea retelei curente, incluzand adresele de IP utilizate,<br />
adresele MAC, mastile de subretea si gateway-urile implicite ale sistemelor. In plus, se pot obtine<br />
adresele serverelor DNS, WINS, DHCP, impreuna cu serviciile disponibile pe acestea. In functie de<br />
producator, exista o multitudine de setari ale utilitarelor in cauza. Iata o scurta lista a utilitarelor si<br />
sistemele de operare pe care acestea sunt disponibile:<br />
• ipconfig – disponibil din linia de comanda in Windows NT, 2000, XP si Vista.<br />
• config – disponibil ca o consola server in Novell NetWare.<br />
• ifconfig – disponibil din linia de comanda in sistemele UNIX si linux<br />
Iata cum se foloseste utilitarul Ipconfig:<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Run.<br />
Pasul 3. Scrieti cmd si apasati Enter.<br />
Pasul 4. In linia de comanda scrieti ipconfig /all si apasati Enter. Vor fi afisate informatii referitoare<br />
la adresa IP proprie, precum si alte informatii.<br />
18.7.6. Utilitarele tracert, iptrace, si traceroute<br />
Pentru a urmari traseul urmat de pachete intre sistemul sursa si cel destinatie, stiva de protocoale<br />
TCP/IP ofera un utilitar special ce permite ruterelor sa identifice aceste trasee. In functie de sistemul<br />
de operare ales, iata aceste utilitare:<br />
• tracert – disponibil pe sistemele Windows<br />
• iptrace – disponibil in Novell NetWare NLM<br />
• traceroute – disponibil in sistemele UNIX/Linux<br />
Pentru a utilizautilitarul Tracert, tastati:<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Run.<br />
Pasul 3. Scrieti cmd si apasati Enter.<br />
Pasul 4. In linia de comanda scrieti tracert www.pub.ro si apasati Enter. Vor fi afisate informatii<br />
despre statiile intermediare prin care a trecut pachetul pana a ajuns la destinatie (daca s-au putut obtine<br />
astfel de informatii).<br />
117
118<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
19. MASURI PREVENTIVE PENTRU BUNA INTRETINERE A<br />
UNUI CALCULATOR<br />
Scopul unui program de intretinere preventiva este de a evita unele reparatii costisitoare in momentul<br />
in care acestea devin necesare. Acest capitol evidentiaza importanta masurilor de intretinere<br />
preventive si descrie uneltele necesare pentru a le pune in practica. Acest capitol discuta si despre<br />
importanta unor masuri de siguranta pentru lucrul cu un calculator si pentru aruncarea componentelor<br />
care nu mai sunt folositoare.<br />
19.1. Intretinerea preventiva si tehnicianul<br />
19.1.1. Elementele unui program de intretinere preventiva<br />
Scopul principal al unui program de intretinere preventiva este de a proteja sistemul de probleme<br />
viitoare. Exista 3 intrebari care trebuie luate in considerare cand dezvoltam un program de intretinere<br />
preventiva:<br />
• Cand este cel mai bun moment pentru a preveni problemele potentiale ?<br />
Ar trebui sa se realizeze un program pentru activitati specifice care sa fie desfasurate in anumite<br />
momente ale zilei, saptamanii si lunii.<br />
• De ce este necesara intretinerea ?<br />
De fiecare data cand este executata o activitate de intretinere asupra unui calculator, aceasta ar<br />
trebui notata intr-un jurnal de mentenanta. Fiecare inregistrare din jurnal ar trebui sa contina data,<br />
ora, numele tehnicianului si calculatorul asupra caruia a fost executata activitatea.<br />
• Cum va fi intretinut sistemul ?<br />
Pastrarea unei zone de lucru curate su fara praf va preveni multe probleme. Un jurnal al<br />
schimbarilor periodice si alte tipuri de documentatie pot fi folositoare in diagnosticari viitoare.<br />
19.1.2. Unelte si echipamente<br />
Un tehnician ar trebui sa aiba un set de unelte, printre care:<br />
• diverse tipuri de surubelnite (normala, cap-cruce, etc)<br />
• unelte pentru taiat cabluri<br />
• oglinda, pentru a putea vedea in locuri stramte si greu accesibile<br />
• multimetru digital<br />
• lanterna<br />
Un tehnician va intalni multe tipuri de suruburi, motiv pentru care trebuie sa aiba la indemana un set<br />
variat de surubelnite. Anumite tipuri de suruburi ar putea sa necesite surubenlnite de anumite lungimi<br />
pentru a putea fi accesate.<br />
Tehnicienii petrec mult timp lucrand cu fire si cabluri. Uneori, un fir sau un cablu va trebui taiat, caz<br />
in care tehnicianul va trebui sa dispuna de uneltele necesare.<br />
Un aspirator antistatic, recipiente cu aer comprimat, diversi solventi si bucati din materiale textile ar<br />
trebui sa fie disponibile, de asemenea. Aspiratoarele antistatice ar trebui folosite pentru componentele
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
calculatorului, deoarece aspiratoarele normale genereaza electricitate statica. Aspiratorul antistatic ar<br />
trebui sa fie certificat special pentru a fi folosit la un calculator.<br />
Aerul comprimat este unul din cele mai folositoare lucruri pentru a curata componentele unui<br />
calculator. Un recipient cu aer va inlatura praful din interiorul unui calculator fara a genera<br />
electricitate statica. O bucata de material textil poate fi folosita impreuna cu putina apa si putin sapun<br />
pentru a curata exteriorul computer-ului sau al unei componente.<br />
Un multimetru digital combina functionalitatea unui voltmetru, ohmmetru si ampermetru. Un<br />
multimetru poate fi folosit pentru a efectua teste electrice si a masura tensiunea, intensitatea curentului<br />
si rezistenta, atat in curent continuu, cat si curent alternativ. Pot fi testate surse de curent, tensiuni<br />
continue si alternative, polaritati, rezistente, diode, cabluri coaxiale, prize si baterii.<br />
Este important sa cunoastem intervalul rezultatului asteptat inainte de a efectua un test. De exemplu,<br />
inainte de a efectua un test pentru tensiune continua pe placa de baza, este util sa stim ca rezultatul<br />
asteptat ar putea fi +/- 12 V sau +/- 5 V. Ne putem astepta ca tensiunea masurata sa difere fata de<br />
aceste valori cu pana la 5%.<br />
Testul pentru tensiune continua este folosit pentru a testa circuite in curent continuu aflate in stare<br />
normala de functionare. Acest test este efectuat, de obicei, pe circuitele de pe placa de baza. Un test<br />
paralel trebuie efectuat pe circuite. Un test paralel consta in conectarea circuitului la capatul rosu de<br />
masurare si conectarea capatului negru la potentialul de referinta (pamant).<br />
Un test de rezistenta sau de continuitate poate fi efectuat pentru a verifica ca un dispozitiv sau un<br />
conductor are rezistenta zero. Inainte de a efectua un test de rezistenta, trebuie sa ne asiguram ca am<br />
oprit curentul. Atat tehnicianul, cat simultimetrul pot fi afectati grav daca nu a fost oprit curentul. De<br />
asemenea, un circuit trebui scos din sistem inainte de a putea efectua un test de rezistenta asupra lui. O<br />
componenta poate fi izolata de restul sistemului prin decuplarea unuia sau ambelor capete ale<br />
circuitului.<br />
Multimetrul poate fi setat pentru a produce un sunet cand nu este detectata nici o rezistenta. Acesta<br />
este folosit, in mod obisnuit, pentru a testa continuitate in modulele de memorie RAM. Mai intai,<br />
modulul este scos de peplaca de baza. Apoi capetele de culoare rosie si neagra sunt folosite pentru a<br />
atinge ambii pini terminali ai modulului simultan. Un sunet indica continuitate. Daca nu se aude nici<br />
un sunet, chip-ul de memorie este foarte probabil stricat.<br />
Testul de tensiune alternativa este folosit pentru verificarea componentelor sistemului. Testul de<br />
tesniune alternativa este folosit in mod special pentru a verifica surse de curent, care necesita o atentie<br />
marita. Curentul electric generat de o sursa de curent poate rani tehnicianul.<br />
Mufele de loop-back ofera informatii importante pentru diagnosticarea si identificarea problemelor<br />
porturilor seriale si paralele. Testarea cu loop-back functioneaza trimitand semnale la iesire si<br />
verificand ca se primeste semnalul corect la intrare. Se pot obtine informatii de diagnosticare de la pini<br />
individuali, porturi si controller-e.<br />
19.1.3. Reguli de mediu pentru camera server-elor<br />
In camera server-elor, temperatura este un factor important. Server-ul nu ar trebui sa fie localizat langa<br />
tevile de apa sau langa aparatul de aerul conditionat. Motoarele sau microundele pot cauza interferente<br />
electrice. Trebuie evitate, de asemenea, interferentele electromagnetice. Trebuie utilizate numai<br />
circuiteizolate si impamantate.<br />
Suprafata din jurul server-ului trebuie mentinuta curata. Ideal ar fi ca server-ul sa fie inchis intr-o<br />
camera cu acces limitat si unde nu exista posibilitatea ca server-ul sa fie lovit, accesat direct sau<br />
deranjat de alte persoane in afara de administratori.<br />
119
120<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Temperatura camerei server-elor este controlata de doi factori. Pe timp de vreme rece, sistemul de<br />
incalzire mentine temperatura la un nivel normal. Pe timp de vreme calda, aparatul de aer conditionat<br />
asigura ca server-ele sa ramana sub temperatura maxima de operare. Cele mai mlte centre folosesc aer<br />
conditionat pe toata durata anului, datorita caldurii degajate de catre echipamente.<br />
Cand este adus un nou server, este important sa verificam numarul de BTU (British Thermal Unit) pe<br />
care acesta le emitUneori, aceasta este greu de realizat, deoarece cantitatea de BTU emise nu este prea<br />
des mentionata in specificatiile server-ului. Tehnicianul trebuie sa se asigure ca aparatul de aer<br />
conditionat poate raci numarul total de BTU emise. Daca server-ul este montat pe un rack, atunci<br />
tehnicianul trebuie sa se asigure ca exista o ventilatie buna.<br />
Un server tipic ar opera normal daca se resepecta urmatoarele caracteristici:<br />
• temperatura de operare este intre 10 si 35 de grade Celsius<br />
• temperatura de stocare este intre 4.5 si 40.6 grade Celsius<br />
• disiparea de caldura maxima este de 10.000 BTU/ora.<br />
Umiditatea este un alt factor de mediu important. Daca umiditatea aerului este prea ridicata,<br />
componentele electronice ale server-ului s-ar putea defecta. Daca mediul este prea uscat, insa, pot avea<br />
loc descarcari electrostatice. Daca server-ul se afla intr-un mediu controlat, atunci sistemul de aer<br />
conditionat sau de incalzire va controla, de obicei, si umiditatea aerului. Un server de retea ar trebui<br />
tinut intr-un mediu cu climat controlat, care mentine o umiditate relativa in intervalul 20% - 50%.<br />
De asemenea, este important sa existe la dispozitie extinctoare de foc corespunzatoare incendiilor ce<br />
implica echipamwente electrice si lichide inflamabile. Extinctoarele trebuie amplasate in locatii usor<br />
vizibile si accesibile.<br />
Inundatiile reprezinta o problema critica pentru calculatoare si servere. Daca echipamentul nu este<br />
salvat inaintea inundatiei, acesta se va strica si va deveni inutilizabil. Urmatoarele actiuni pot salva<br />
echipamentele in cazul unei inundatii iminente:<br />
• Toate datele aflate pe suport mobil sau de backup vor fi mutate din camera respctiva si voi fi<br />
introduse in containere etanse, pentru a putea fi recuperate dupa inundatie<br />
• Toate server-ele trebuie oprite si mutate in cea mai inalta locatie din cladire. Daca este posibil,<br />
ar fi bine sa fie mutate chiar in alta cladire.<br />
Un plan de recuperare in caz de dezastru este important pentru situatii precum inundatiile. Daca datele<br />
sunt replicate si stocate intr-o locatie separata, atunci sistemul poate fi repornit.<br />
Starea server-elor trebuie monitorizata in relatie cu mediul. Pentru a preveni pagubele pe care le-ar<br />
putea cauza factorii de mediu, trebuie monitorizate temperatura, tensiunea pe linie si alte caracteristici<br />
operationale. O noua generatie de placi de extensie ce pot fi adaugate server-elor ofera informatii<br />
detaliate despre starea mediului unui server.<br />
19.2. Descarcarea electrostatica<br />
Electricitatea statica este reprezentata de acumularea de sarcina electrica pe o suprafata. Aceasta<br />
acumulare se poate descarca in ceva ce se poate strica. Descarcarile electrostatice sunt cel mai mare<br />
dusman ale componentelor electronice fine din interiorul unui calculator. Pentru ca o persoana sa<br />
simta o descarcare electrostatica, trebuie sa se formeze cel putin 3000 V. Daca descarcarea face<br />
zgomot sau cauzeaza durere, atunci s-au depasit, probabil, 10000 V. Cea mai mare parte a chip-urilor<br />
dintr-un calculator functioneaza la mai putin de 5 V si pot fi stricate si de descarcari mult mai mici de<br />
3000 V.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pentru impachetarea microchip-urilor si a circuitelor imprimate se folosesc materiale de impachetat<br />
speciale, ce variaza de la materiale plastice si spuma pentru microchip-uri, la pungi antistatice pentru<br />
circuitele imprimate. Componentele nu trebuie scoase din materialul in care sunt impachetate decat<br />
atunci cand sunt gata pentru a fi instalate.<br />
Pentru a evita descarcarile electrostatice, este bine sa stim cand este cel mai probabil ca acestea sa aiba<br />
loc. Potentialul pentru descarcari electrostatice creste semnificativ cand umiditatea este scazuta, cand<br />
temperatura este rece sau cand exista covoare pe jos.<br />
O zona de lucru buna contine mocheta antistatica pe jos, mese de lucru impamantate, cu covoare<br />
antistatice. Zona trebuie sa fie curata, bine luminata, iar nivelul d eumiditate trebuie pastrat intre<br />
limitele corespunzatoare.<br />
19.3. Intretinere preventiva pentru echipamentele periferice<br />
19.3.1. Monitorul<br />
Monitorul este cea mai vizibila componenta a unui calculator si de aceea trebuie pastrat curat, pentru<br />
a-siindeplini corespunzator functionalitatea.<br />
Cand se curata un monitor, trebuie avut grija ca el sa fie scos din priza. Se va folosi o carpa usor<br />
umeda, cu putin detergent pe ea pentru a sterge intreaga suprafata a monitorului si a inlatura praful<br />
acumulat. Folositi apoi o alta carpa, usor inmuiata in apa, pentru a curata monitorul de resturile lasate<br />
de detergent. In cele din urma, folositi o carpa uscata pentru a elimina eventualele picaturi de apa<br />
ramase pe suprafata monitorului.<br />
In cazul unui monitor CRT, daca se scurge vreo picatura de apa in interiorul acestuia, cel mai bun<br />
lucru este sa o lasati sa se evapore. Nu deschideti niciodata un monitor CRT.<br />
Dupa curatarea monitorului, conectati-l din nou la priza.<br />
19.3.2. Mouse-ul<br />
Mouse-ul poate fi mecanic sau optic. Un mouse mecanic poate sa nu mai functioneze corect daca<br />
devine prea murdar. Cand se asaza praf pe mouse pad, acesta este tras in interiorul mouse-ului. Cel<br />
mai rapid mod de a curata mouse-ul este de a inlatura placuta de pe suprafata inferioara a mouse-ului,<br />
de a scoate apoi bila si de a curata interiorul de praf.<br />
Un mouse optic ar putea sa necesite curatarea suprafetei cu senzorul optic folosind o carpa usor<br />
umeda. Insa aceasta ar putea cauza defectiuni mouse-ului si ar trebui realizata numai daca este absolut<br />
necesar. Inainte de a curata mouse-ul, deconectati-l de la calculator. Evitati contactul dintre ochi si<br />
raza laser a mouse-ului.<br />
19.3.3. Tastatura<br />
Tastatura este componenta unui calculator cea mai bruscata din punct de vedere fizic. Tastaturile sunt,<br />
de asemenea, expuse mediului, ceea ce permite acumularea prafului pe tastatura, in timp. Curatarea<br />
periodica a tastaturii ii va prelungi perioada de viata si va preveni eventualele defectiuni. Tastele pot fi<br />
inlaturate, pentru a permite accesul usor la suprafetele unde se aduna praful. Se poate folosi aer<br />
comprimat pentru a elimina praful de sub taste. Tastatura trebuie tinuta vertical sau intr-o pozitie<br />
inclinata in timpul folosirii aerului comprimat pentru a elimina mizeria si praful. In felul acesta nu vor<br />
ramane blocate in interior particule mari de mizerie sau praf.<br />
121
19.3.4. Imprimanta<br />
122<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Imprimantele au multe parti mobile in interiorul lor. Prin urmare, ele necesita un nivel ridicat de<br />
mentenanta. Imprimantele produc impuritati care se aduna pe componentele din interiorul<br />
dispozitivului. In timp, aceste impuritati trebuie curatate, altfel imprimanta s-ar putea defecta.<br />
Cand lucram cu imprimante matriciale, suprafetele mobile trebuie curatate cu o carpa usor umeda.<br />
Cablul de alimentare trebuie scos din priza inaintea acestui proces.<br />
In cazul unei imprimante cu jet de cerneala, mecanismul de procesare a hartiei poate aduna particule<br />
de hartie, in timp. Acestea pot fi inlaturate cu o carpa usor umeda, cand imprimanta este scoasa din<br />
priza.<br />
Imprimantele laser necesita, de obicei, un nivel scazut de mentenanta, cu exceptia cazurilor in care<br />
sunt localizate intr-o usprafata plina cu praf. Cand curatam o imprimanta laser, trebuie folosit un<br />
aspirator special pentru inlaturarea particulelor de toner imprastiate in interior. Inaintea acestui proces,<br />
imprimanta trebuie deconectata de la priza, datoritata tensiunilor mari existente in interior.<br />
Hartia si cerneala utilizate intr-o imprimanta sunt importante din urmatoarele motive:<br />
• Alegerea hartiei - Tipul corespunzator de hartie va ajuta imprimanta sa traiasca mai mult si sa<br />
tipareasca mai eficient. In majoritatea magazinelor ce vand consumabile pentru calculator<br />
exista mai multe tipuri de hatie disponibile. Fiecare tip de hartie este etichetat clar cu tipul<br />
imprimantei pentru care se intentioneaza a fi folosit. Tipurile de hartie includ hartie pentru<br />
imprimante cu jet de cerneala si imprimante laser.<br />
• Alegerea cernelii - Manualul imprimantei indica marca si tipul de cerneala recomandate de<br />
producatorul imprimantei. Daca este instalat un tip gresit de cerneala, imprimanta ar putea sa<br />
nu functioneze sau calitatea tiparirii va fi redusa. Evitati incercarea de a reumple cartusele de<br />
cerneala, deoarece cerneala ar putea curge in exterior.<br />
19.3.5. Scanner-ul<br />
Este important sa mentinem curata suprafata unui scanner. Daca sticla se murdareste, trebuie consultat<br />
manualul pentru a citi recomandarile in privinta curatirii. Daca manualul nu ofera nici o recomandare,<br />
folositi o solutie de curatare a sticlei si un material textil moale, pentru a nu zgaria sticla.<br />
Daca se murdareste interiorul suprafetei de sticla, cautati in manual instructiuni pentru cum se<br />
deschide unitatea si cum se scoate suprafata de sticla din scanner. Daca este posibil, curatati ambele<br />
parti ale suprafetei si montati-o inapoi in scanner asa cum se afla initial.<br />
19.4. Intretinere preventiva pentru aplicatiile software ce ruleaza pe un<br />
calculator<br />
19.4.1. Utilitare software<br />
Exista cateva utilitare, incluse in DOS si Windows, care ajuta la mentinerea integritatii sistemului.<br />
Daca sunt folosite in mod regulat, urmatoarele utilitare pot mari viteza si eficienta sistemului:<br />
• ScanDisk - Acest utilitar este folosit pentru a verifica integritatea fisierelor si directoarelor sau<br />
pentru a verifica in profunzime sistemul, prin scanarea disk-ului pentru descoperirea<br />
eventualelor erori fizice. Utilitarul poate fi folosit pe orice disc formatat pe care il poate citi<br />
sistemul de operare. Acest program ar trebui folosit de fiecare data cand sistemul nu este<br />
inchis corespunzator sau cel putin o data pe luna.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
• Defrag - Cand se instaleaza un program pe un calculator, acesta poate fi stocat in mai multe<br />
locuri pe hard-disk. Acest proces este numit fragmentare. Fragmentarea micsoreaza<br />
performantele unui disc. Utilitarul Defrag optimizeaza spatiul pe hard-disk pentru a permite<br />
programelor sa se execute mai rapid. Tehnicienii vor utiliza Defrag, in general, dupa ce au<br />
utilizat in prealabil ScanDisk.<br />
• REGEDIT - Registry-ul este o baza de date ce contine date de configuratie despre hardware<br />
si mediul PC-ului. REGEDIT este o comanda folosita de tehnicienii avansati. Editorul de<br />
Registry ofera acces la Registry intr-o maniera similara cu Windows Explorer. Daca se<br />
modifica ceva in Registry, sistemul ar putea sa nu mai functioneze corespunzator. Modificarile<br />
efectuate nu pot fi anulate, astfel ca se recomanda atentie marita la utilizarea acestui program.<br />
19.4.2. Responsabilitatile utilizatorului<br />
Exista cateva lucruri pe care utilizatorul unui calculator le poate realiza pentru ca sistemul sa<br />
functioneze corespunzator, precum:<br />
• gestionarea aplicatiilor<br />
• gestionarea fisierelor si directoarelor<br />
• salvarea muncii efectuate pe calculator<br />
19.4.2.1. Gestionarea aplicatiilor<br />
Cand instalati aplicatii, folositi utilitarul Add/Remove Programs. Anumite aplicatii nu folosesc un kit<br />
de instalare si daca procesul de instalare genereaza o eroare in mijlocul instalarii, atunci este posibil ca<br />
intregul sistem s anu mai functioneze corect. Utilitarul Ad//Remove Programs poate fi folosit si pentru<br />
a sterge complet o aplicatie din sistem.<br />
19.4.2.2. Gestionarea fisierelor si directoarelor<br />
Sistemul de gestionare a fisierelor al unui sistem de operare are rolul de a mentine datele intr-o<br />
structura ierarhica arborescenta. Hard-disk-ul trebuie organizat pentru a lucra cu fisiere si programe<br />
din locatii diferite. In felul acesta, fisierele pot fi gasite si salvate mai usor.<br />
19.4.2.3. Salvarea muncii efectuate pe calculator<br />
Intrucat un sistem se poate defecta oricand, fisierele personale ar trebui salvate si replicate in mod<br />
regulat. Cel mai bun mod de a salva si replica date este de a le copia pe un mediu de stocare mobil,<br />
precum un CD, DVD sau zip-disk. Mediul de stocare ar trebui stocat cat mai departe de calculator, de<br />
preferat intr-o alta cladire, pentru a evita ca toate datele sa fie pierdute in cazul unui incendiu sau al<br />
altui dezastru. Nu folositi acelasi disc in mod repetat. Folositi mai multe disc-uri si creati copii<br />
multiple ale acelorasi date.<br />
19.4.3. Anti-virusi<br />
Virusii de calculator sunt programe care au fost scrise de oameni cu intentii malitioase. Dupa ce a fost<br />
infectat un calculator, virusul se poate raspandi si pe alte masini prin conexiunile de retea sau pe<br />
mediile de stocare mobile.<br />
O aplicatie anti-virus poate fi folosita pentru a opri infectarea cu virusi a unui sistem. Programele antivirus<br />
pot fi rulate, de asemenea, la comanda, oentru a scana intregul calculator sau doar o anumita<br />
parte a acestuia, pentru a descoperi eventualii virusi. Daca este gasit un virus, programul anti-virus va<br />
curata fisierul infectat sau va izola fisierul. Daca un fisier devine izolat, utilizatorul nu va mai putea<br />
sa-l deschida. Programele anti-virus trebuie aduse la zi cat mai des sau in mod automat.<br />
123
124<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Virusii sunt trimisi, in mod obisnuit, ca atasamente la e-mail-uri. Dupa ce este deschis, virusul va<br />
infecta calculatorul si se va trimite pe sine folosind adrese de e-mail gasite in programe precum<br />
Microsoft Outlook. Alti utilizatori vor presupune ca e-mail-ul este legitim, ceea ce va permite<br />
virusului sa se extinda. Atasamentele de e-mail avand extensiile .exe sau .pif trebuie privite cu<br />
suspiciune.<br />
19.4.3.1. Tipuri de virusi<br />
Este important sa recunoastem diferitele tipuri de virusi si ceea ce fac:<br />
• Virusi de fisier - Acesta este un virus obisnuit si va modifica un program existent, astfel ca<br />
utilizarea unui program in aparenta sigur va activa virusul.<br />
• Virusi de sector de boot - Acest tip de virusi se instaleaza in sectorul de boot al fiecarui<br />
floppy-disk sau hard-disk. Daca sectorul de boot al hard-disk-ului principal este infectat,<br />
virusul va fi activat de fiecare data cand este pornit calculatorul.<br />
• Virusi de macro - Acest tip de virusi utilizeaza limbajele de programare bazate pe macro-uri<br />
existente in procesoarele de text. Macro-urile sunt folosite pentru formatarea automata a<br />
documentelor si pot fi foarte folositoare. Insa ele pot fi scrise si pentru a realiza lucruri<br />
daunatoare.<br />
Daca un calculator se comporta ciudat si componentele hardware sunt verificate a fi corecte, atunci<br />
este posibil sa existe un virus. Un virus poate actiona ca o defectiune hardware. Daca aveti instalat un<br />
program anti-virus, executati-l pentru a fi siguri ca sistemul este curat si programati-l sa se execute in<br />
mod periodic.<br />
19.4.4. Firewall<br />
Multi oameni incep sa foloseasca avantajele de a fi mereu conectati la Internet prin conexiuni de<br />
latime de banda mare. Acesti utilizatori trebuie sa fie, insa, constienti de riscurile de securitate asociate<br />
cu conectarea calculatorului la lumea exterioara. Bresele de securitate de pe un calculator personal pot<br />
permite unui hacker sa fure date stocate aici sau sa foloseasca calculatorul pentru a "sparge" si alte<br />
calculatoare.<br />
Pot fi luate multe masuri pentru a minimiza riscurile de securitate implicate de conectarea unui<br />
calculator la Internet. Un firewall poate fi folosit pentru a preveni atacurile unui hacker asupra<br />
calculatorului personal. Firewall-urile sunt cea mai populara metoda de a proteja retelele interne ale<br />
firmelor si corporatiilor de intriuziuni exterioare. Un firewall este un sistem hardware si/sau software<br />
folosit pentru a nu permite unor persoane neautorizate sa acceseze date importante. Un firewall de pe<br />
calculatorul personal este localizatin mod obisnuit la interfata dintre echipamentele locale si<br />
conexiunea la Internet. Intreg traficul de date, video si voce dintre calculator si orice alt calculator este<br />
examinat de firewall. Cateva caracteristici tipice ale unui astfel de firewall sunt urmatoarele:<br />
• inchide conexiunea la Internet daca detecteaza atacuri asupra calculatorului<br />
• permite ca diferiti utilizatori sa isi stabileasca propriul nivel de securitate<br />
• inregistreaza toate evenimentele de acces la Internet<br />
Dupa instalarea unui firewall, anumite porturi vor trebui deschise pentru a putea utiliza e-mail-ul si<br />
Internet-ul. SMTP foloseste portul 25 si POP3 foloseste portul 110 pentru a transmite si primi e-mailuri.<br />
Portul 80 este folosit de HTTP pentru a accesa site-uri web.<br />
Windows XP are un firewall incorporat, numit Inernet Connection Firewall (ICF). ICF este o<br />
componenta software care blocheaza traficul nesolicitat de pe Internet. ICF monitorizeaza toate
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
pachetele care vin si pleaca. Windows XP poate crea un jurnal text cu evenimente precum blocarea<br />
unor pachete. In mod implicit, ICF va bloca toate pachetele primite nesolicitate. Daca un calculator<br />
foloseste un server FTP, deschideti tab-ul "Services" din "Advanced Settings" si bifati casuta<br />
"FTPServer".<br />
19.5. Diagnosticarea problemelor hardware<br />
19.5.1. Elemente de baza ale diagnosticarii problemelor hardware<br />
Diagnosticarea corecta a problemelor foloseste tehnici care si-au dovedit eficienta. O serie de pasi<br />
logici reprezinta cel mai eficient mod de a diagnostica si repara o problema a calculatorului. Procesul<br />
de diagnosticare si rezolvare incepe cu identificarea problemei. In continuare, trebuie stranse<br />
informatii pentru a defini cauzele. In cele din urma, trebuie gasita si implementata o solutie. Dupa<br />
aceea, trebuie sa verificam ca solutia implementata a rezolvat problema. Daca problema a fost<br />
rezolvata, atunci procesul se termina cu documentarea solutiei. Daca problema nu este rezolvata,<br />
procesul reincepe si se repeta pana cand se gaseste o solutie corespunzatoare.<br />
19.5.1.1. Identificarea problemei<br />
Identificarea problemei consta in definirea unor simptome generale, pentru a putea fi determinate<br />
cauze posibile ulterior. Rezultatul acestui pas trebuie sa fie o documentatie clara ce descrie problema.<br />
Fara o intelegere clara a problemei, tehnicianul nu poate aduna informatia necesara pentru a dezvolta o<br />
solutie adecvata.<br />
19.5.1.2. Adunarea informatiilor<br />
O data ce a fost identificata problema, urmatorul pas este acela de a aduna informatii pentru a putea<br />
dezvolta o solutie. Problemele unui calculator pot varia de la simple la foarte complexe. Insa ele pot<br />
deveni mult mai complicate daca tehnicianul nu are informatiile corecte.<br />
Tehnicienii au multe resurse disponibile care sa-i ajute sa diagnosticheze problema. Tehnicienii pot<br />
folosi multimetre digitale, utilitare software de diagnosticare si informatiile oferite de utilizator.<br />
Tehnicienii pot inspecta vizual sistemul si pot cauta componentele defecte.<br />
Utilizatorul poate oferi detalii legate de cum functiona calculatorul inainte de aparitia problemei.<br />
Tehnicianul poate documenta orice schimbari realizate de utilizator care ar fi putut avea efecte adverse<br />
asupra sistemului. Utilizatorul poate descrie orice schimbari efectuate asupra sistemului si erorile<br />
primite.<br />
Tehnicianul trebuie sa stie cum sa puna intrebarile in mod corespunzator utilizatorului. cateva intrebari<br />
comune sunt urmatoarele:<br />
• Poate fi descrisa eroarea ?<br />
• S-a primit un mesaj de eroare ?<br />
• Cereti-i utilizatorului sa isi aminteasca mesajul de eroare si sa il recreeze. In cazul unei erori<br />
de POST, intrebati-l cate beep-uri a auzit<br />
• A mai aparut problema si inainte ?<br />
• S-au realizat modificari asupra sistemului ?<br />
• Poate fi reprodusa eroarea ?<br />
125
19.5.1.3. Dezvoltarea unei solutii<br />
126<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Dezvoltarea unei solutii este al treilea pas din procesul de diagnosticare. Tehnicianul va evalua datele<br />
adunate si va folosi experienta, logica, rationamente si bunul simt pentru a gasi o solutie. Uneori,<br />
diagnosticarile initiale se dovedesc a fi fara succes si strategia trebuie revizuita.<br />
19.5.1.4. Implementarea solutiei<br />
Al patrulea pas al procesului de diagnosticare consta in implementarea solutiei. In esenta, tehnicianul<br />
testeaza solutia aleasa prin manipularea componentelor hardware sau software ale calculatorului.<br />
Cateva indicatii importante sunt urmatoarele:<br />
• Salvati toate datele critice inainte de a realiza schimbari.<br />
• Incepeti cu lucrurile cele mai simple.<br />
• Schimbati numai cate un singur lucru la un moment dat si verificati efectul schimbarii asupra<br />
calculatorului.<br />
• Renuntati la orice schimbari care agraveaza problema sau dauneaza si mai mult sistemului.<br />
19.5.1.5. Verificarea solutiei implementate<br />
Verificarea ca problema a fost rezolvata este ultimul pas al procesului de diagnosticare. Dupa ce a fost<br />
implementata solutia, tehnicianul poate rula teste de diagnosticare si inspecta vizual sistemul pentru a<br />
se asigura ca problema a fost rezolvata. De asemenea, tehnicianul trebuie sa se asigure ca utilizatorul<br />
este satisfacut de rezultate.<br />
Daca sistemul functioneaza corect, atunci procesul de diagnosticare si solutionare a problemei se<br />
incheie cu succes. Daca nu functioneaza corect. tehnicianul trebuie sa anuleze schimbarile efectuate su<br />
sa reia procesul de la inceput.<br />
19.5.1.6. Documentarea solutiei<br />
Documentarea solutiei este ultimul pas din cadrul procesului de diagnosticare si rezolvare a problemei.<br />
Este important sa documentam toate schimbarile introduse ca urmare a rezolvarii problemeei. Aceste<br />
inregistrari pot fi punctul de pornire pentru diagnosticari ale unor probleme viitoare.<br />
In timp, documentatia tine evidenta tuturor schimbarilor realizate asupra sistemului. Problemele<br />
viitoare vor putea fi diagnosticate mai usor de tehnicieni diferiti. Inregistrarile reparatiilor anterioare<br />
sunt unelte valoroase de diagnosticare si il vor ajuta oe tehnician sa inteleaga starea anterioara a<br />
masinii.<br />
19.5.1.7. Utilitare de diagnosticare<br />
Exista multe aplicatii comerciale care asista tehnicianul in procesul de diagnosticare a problemei.<br />
Unele dintre cele mai populare sunt urmatoarele:<br />
• SpinRite (http://grc.com/default.htm)<br />
• Checkit (http://www.hallogram.com/)<br />
• PC Technician (http://www.windsortech.com/)<br />
• SiSOft Sandra (http://www.3bsoftware.com/)<br />
SpinRite este un program pentru recuperarea datelor de pe un hard-disk care s-a stricat. SpinRite este o<br />
aplicatie capabila sa boot-eze independent de sistemul de operare. Checkit realizeaza analiza si
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
testarea sistemului. Poate crea rapoarte de performanta pentru componentele hardware. PC Technician<br />
poate realiza teste de diagnosticare pe porturi paralele, hard-disk-uri, tastaturi, placi video si memoria<br />
RAM. SiSOft SANDRA este un program freeware care ofera un set de utilitare de diagnosticare si<br />
evaluare a componentelor calculatorului, Sandra poate testa performanta procesorului, a placii video, a<br />
memoriei, BIOS-ului si a hard-disc-urilor.<br />
19.5.2. Diagnosticarea problemelor componentelor hardware interne<br />
19.5.2.1. Erori de POST<br />
De fiecare data cand este pornit calculatorul, acesta executa un test pentru verificarea sistemului<br />
(POST). POST este o serie de teste de auto-diagnosticare a componentelor hardware principale. Este<br />
primul program pe care il executa BIOS-ul unui calculator. POST nu efectueaza o testare in adancime<br />
a intrgeului sistem. El poate detecta doar erorile majore, care ar impiedica procesul de boot-are. POST<br />
este stocat in memoria ROM a BIOS-ului.<br />
Daca POST detecteaza vreo eroare, aceasta va fi raportata. BIOS-ul are niste coduri de eroare<br />
predefinite, care pot fi raportate vizual sau printr-o serie de beep-uri. Mesajele codificate prin beep-uri<br />
sunt utile in procesul de diagnosticare. ACeste coduri fornate din beep-uri indica sau confirma ca<br />
exista o problema cu componentele hardware ale calculatorului. Codurile sunt produse printr-o<br />
combinatie de beep-uril lungi si scurte.<br />
19.5.2.2. Probleme legate de placa de baza<br />
Placa de baza coordoneaza functionarea corespunzatoare a componentelor sistemului. Ea permite<br />
dispozitivelor sa comunice si sa colaboreze unele cu altele. Daca placa de baza nu functioneaza corect,<br />
ea trebuie inlocuita.<br />
Urmatoarul scenariu ilustreaza situatii in care pot aparea probleme si proceduri pentru a rezolva<br />
problemele respective.<br />
In cazul in care calculatorul nu boot-eaza si pare nefunctional, urmati urmatorii pasi:<br />
1) Verificati cablul de alimentare. Verificati ca priza in care este introdus functioneaza si ca<br />
introducerea cablului in calculator este corecta.<br />
2) Inspectati cablurile din interiorul carcasei calculatorului. Asigurati-va ca placa de baza si unitatile<br />
de disc sunt conectate la sursa de curent interna.<br />
3) Inspectati montarea placii de baza. Placa de baza este separata de carcasa prin tampoane de cauciuc<br />
la fiecare punct de montare si nu trebuie sa atinga suprafata metalica a carcasei. Daca aceste tampoane<br />
de cauciuc nu sunt instalate bine, placa de baza ar putea fi scurtcircuitata.<br />
4) Inlaturati toate placile instalate pe placa de baza si incercati sa reboot-ati sistemul. Daca acesta<br />
boot-eaza, atunci placa eliminata era defecta.<br />
5) Verificati controller-ele de disc. Indepartati-le si incercati sa boot-ati calculatorul. Daca boot-eaza,<br />
problema poate fi izolata la una din unitatile de disc.<br />
6) Indepartati toate placile video modulare. Daca compiterul boot-eaza, inclouiti placa video cu o<br />
placa video functionala si incercati sa reboot-ati.<br />
7) Inlocuiti primul modul de RAM cu un modul de RAM verificat ca fiind functional.<br />
8) In cazul in care computerul tot nu functioneaza, cel mai probabil placa de baza trebuie schimbata.<br />
127
19.5.2.3. Probleme legate de procesor<br />
128<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Simptomele unor erori de procesor includ performanta scazuta, beep-uri de eroare in timpul verificarii<br />
POST sau un sistem care nu functioneaza corespunzator. Daca sistemul numar in continuu memoria<br />
RAM sau se blocheaza in timpul numararii, procesorul genereaza erori si s-ar putea sa trebuiasca<br />
inlocuit.<br />
19.5.2.3.1. Probleme de racire<br />
Cele mai multe procesoare au un ventilator instalat pentru a le raci. Daca sistemul se blocheaza sau se<br />
supraincalzeste, atunci este posibil ca ventilatorul procesorului sa nu functioneze corect.<br />
O intretinere corespunzatoare a componentelor interne va preveni reperatii costisitoare ale<br />
procesorului. Pastrati calculatorul intr-o zona bine ventilata si curatati praful in mod regulat.<br />
19.5.2.3.2. Probleme de tensiune<br />
Procesoarele trebuie setate pentru a primi tensiunea corecta ca sa functioneze corespunzator. Placile de<br />
baza care folosesc chip-uri Socket5, Socket 7 sau Super Socket 7 trebuie sa foloseasca regulatoare de<br />
tensiune. Cele care folosesc Socket370, slot 1, slot A sau socket A folosesc un sistem automat de<br />
reglare a tensiunii. Aceasta capabilitate permite determinarea automata a setarilor de tensiune ale<br />
procesorului. Regulatoarele de tensiune trebuie setate la tensiunea corespunzatoare pentru a nu se<br />
strica procesorul.<br />
19.5.2.4. Probleme cu memoria RAM<br />
In ziua de astazi, cele mai multe memorii RAM sunt de tipul SDRAM si DRAM (sau RDRAM).<br />
Modulele SDRAM cu 168 de pini sunt cele mai comune. Calculatoarele mai vechi foloseau module<br />
EDO RAM sau FPM cu cate 72 de pini.<br />
Defectele modulelor de memorie RAM sunt ori bruste, ori intermitente. Memoria defecta sau<br />
suprafolosita poate determina o cadere a sistemului in orice moment. Performanta sistemului este un<br />
indicator bun al starii memoriei. Daca sistemul merge bine si aplicatiile se blocheaza rar, atunci<br />
memoria RAM este folosita corespunzator. Daca sistemul d eoperare al calculatorului este<br />
multitasking si aplicatiile se blocheaza des, atunci cantitatea de memorie RAM este probabil<br />
insuficienta.<br />
Diagnosticarea memoriei RAM este simpla. Memoria RAM este ieftina si usor de inlocuit. Tehnicienii<br />
pot inlocui oricand memoria suspectata ca fiind problematica si pot adauga un modul functional.<br />
De asemenea, trebuie verificat ca modulul a fost instalat corect; modulele de memorie pot fi instalate<br />
doar intr-o singura directie. Alte probleme ce pot aparea sunt probleme de compatibilitate. Memoriile<br />
RAM au viteze de functionare diferite. Daca sunt instalate mai multe module de memorie ce<br />
functioneaza la viteze diferite, sistemul ar putea sa nu functioneze corect.<br />
19.5.2.5. Probleme cu cablurile<br />
Multe probleme cu cablurile se datoreaza conectarii proaste a acestora. De obicei, reconectarea<br />
cablurilor resolva multe probleme. O alta problema comuna consta in interfete nepotrivite. Cabluri<br />
diferite pot arata foarte asemanator. Verificati intotdeauna ca tipul potrivit de cablu este folosit cu tipul<br />
potrivit de interfata.<br />
Amplasarea cablurilor langa o sursa electrica poate cauza interferente electromagnetice, distorsionand<br />
semnalul.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
19.5.2.6. Probleme cu sistemul video<br />
Cand un sistem prezinta erori de afisare pe monitor, sistemul s-ar putea, totusi, sa booteze normal, insa<br />
imaginea afisata sa fie distorsionata sau absenta. Diagnosticarea problemelor cu monitorul ar trebui sa<br />
inceapa in afara carcasei calculatorului. Trebuie verificat ca monitorul este pornit si conectat intr-o<br />
priza functionala. Dupa aceea, trebuie verificata conexiunea la calculator. Dupa ce s-a constatat ca<br />
toate conexiunile sunt atasate corect, deschideti carcasa calculatorului si verificati ca placa video este<br />
instalata corect. Daca placa video este instalata intr-un slot PCI, incercati sa o mutati in alt slot PCI<br />
liber.<br />
Uneori apar probleme de la configurarea gresita a placii video. Placi video cu performante ridicate pot<br />
supraincarca un monitor cu performante mai scazute. In aceste cazuri, setati monitorul la o rezolutie<br />
VGA standard de 640 x 480 pixeli.<br />
19.5.2.7. Probleme cu hard-disk-urile<br />
In cazul in care un calculator are instalate 2 sau mai multe unitati de disc, pot aparea probleme daca<br />
acestea nu sunt configurate corespunzator. De exemplu, daca cele 2 unitati sunt instalate pe acelasi<br />
cablu IDE, una dintre ele trebuie configurata pentru a fi master, iar cealalta pentru a fi slave. Sistemul<br />
de operare trebuie instalat pe unitatea de disc configurata ca fiind master. Configurarile master-slave<br />
se realizeaza prin setarea corespunzatoare a jumper-ilor corespunzatori fiecarei unitati de disc in<br />
pozitia corespunzatoare. Aceste pozitii difera de la o unitate de disc la alta, deci trebuie consultat<br />
manualul.<br />
19.5.2.8. Probleme cu placile de sunet<br />
Placile de sunet mai vechi aveau conflicte de intreruperi bine cunoscute si documentate cu alte<br />
dispozitive. Erori de hardware puteau fi cauzate de setarea necorespunzatoare a jumper-ilor sau de o<br />
placa de sunet stricata din punct de vedere fizic.<br />
Daca un utilizator are probleme cu placa de sunet, incepeti investigatia in afara carcasei calculatorului<br />
si abia apoi verificati inauntrul ei. Verificati ca boxele sunt pornite si conectate la portul corect de pe<br />
placa de sunet. O eroare comuna consta in conectarea boxelor la portul pentru microfon. Sistemul de<br />
operare Windows are facilitati de diagnosticare a problemei. Faceti click dreapta pe My Computer,<br />
apoi selectati Properties. Din casuta de dialog care apare, selectati tab-ul Hardware si apoi butonul<br />
Device Manager. Selectati lista "Sound, video and game controllers". Daca sistemul detecteaza<br />
vreun conflict, va afisa un semn galben de exclamare in dreptul dispozitivului. Faceti click dreapta pe<br />
dispoztiv pentru a vedea ce resurse ocupa dispozitivul respectiv. De asemenea, verificati ca este<br />
instalat driver-ul corect.<br />
19.5.2.9. Probleme cu sursa de alimentare<br />
Sursa de alimentare joaca un rol vital in functionarea oricarui calculator. Daca sursa de alimentare nu<br />
functioneaza corect, componentele calculatorului nu vor primi tensiunile potrivite si vor functiona<br />
defectuos.<br />
In cazul in care o sursa de alimentare se defecteaza, ea poate fi reparata sau inlocuita.<br />
19.5.2.10. Supraincalzirea componentelor calculatorului<br />
Componentele calculatorului functioneaza la viteze mari si in spatii restranse, fiind susceptibile la<br />
supraincalzire. Fiecare carcasa de calculator are nevoie de un flux de aer corespunzator pentru ca<br />
elementele componente sa functioneze la nivele optime.<br />
De obicei, sursa de curent este cea care genereaza majoritatea fluxului de aer. Ventilatorul de pe sursa<br />
129
130<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
de curent raceste unitatea sursei si alte componente interne ale sistemului. Cele mai multe procesoare<br />
din ziua de azi au un ventilator atasat procesorului. Carcasele calculatoarelor au gauri mici prin care<br />
poate circula aerul. Acestea trebuie pastrate curate, pentru a nu bloca circulatia aerului in interiorul<br />
carcasei.<br />
In cazul calculatoarelor car stau perioade lungi de timp in medii calde, se pot adauga ventilatoare<br />
suplimentare.<br />
19.5.3. Diagnosticarea problemelor dispozitivelor periferice<br />
19.5.3.1. Dispozitive de intrare<br />
Dispozitivele de intrare, precum tastatura, mouse-ul, scanner-ele si camerele digitale transfera date in<br />
interiorul calculatorului. Cele mai multe dispozitive de intrare sunt detectate la pornirea sistemului.<br />
Cand diagnosticati dispozitivele de intrare, verificati ca dispozitivul este conectat corect. Dupa aceasta<br />
verificare, incercati sa reboot-ati sistemul. Fiti atenti la erorile afisate in forma de text sau sub forma<br />
de coduri de beep-uri POST.<br />
Erorile cele mai comune se datoreaza unui driver instalat necorespunzator sau unor defecte fizice,<br />
datorate lovirii sau mizeriei acumulate in dispozitiv.<br />
19.5.3.2. Placi de retea<br />
Problemele de retea variaza de la conectarea necorespunzatoare a cablului de retea pana la probleme<br />
avansate ale protocolului de comunicatie.<br />
In cazul in care apar probleme, incepeti identificarea lor in exterior, verificand ca toate cablurile sunt<br />
conectate corespunzator. Indicatorul LED de pe placa de retea poate indica urmatoarele lucruri:<br />
• daca placa de retea este conectata corect la calculator<br />
• daca placa de retea poate comunica cu alte placi din cadrul retelei<br />
• daca exista activitate in retea<br />
Daca problema nu a fost rezolvata in urma verificarii conexiunilor, atunci ea se poate datora unui<br />
conflict de resurse, precum conflicte de memorie, de intreruperi si de adrese de intrare-iesire sau unui<br />
driver instalat necorespunzator. Folositi facilitatile sistemului de operare pentru a detecta aceste<br />
probleme.<br />
19.6. Diagnosticarea problemelor software<br />
19.6.1. Probleme comune ale sistemului de operare Windows<br />
19.6.1.1. Probleme la instalare<br />
Problemele comune referitoare la instalarea sistemului de operare Windows constau in memorie<br />
insuficienta sau in driver incompatibile pentru diverse componente hardware.<br />
19.6.1.2. Probleme la pornirea sistemului de operare Windows<br />
Problemele legate de pornirea sistemului de operare Windows implica probleme hardware, probleme<br />
de configurare sau de incompatibilitate. Unele din aceste probleme vor impiedica desfasurarea
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
anumitor activitati, insa altele vor produce mesaje de eroare care vor simplifica procesul de<br />
identificare al cauzelor.<br />
Pentru diagnosticarea problemelor aparute puteti folosi o serie de utilitare care insotesc sistemul de<br />
operare Windows. Pentru a lansa in executie programul configurare a sistemului, apasati butonul Start<br />
si apoi selectati optiunea Run. Scrieti msconfig si apoi apasati Enter. Acest utilitar poate fi folosit<br />
pentru a incarca driver-e si a seta optiuni software.<br />
19.6.1.3. Probleme cu utilizarea memoriei<br />
Erori referitoare la utilizarea memoriei apar cand sistemul de operare sau o aplicatie incearca sa<br />
acceseze locatii de memorie care nu ii sunt alocate. Cand apare un astfel de conflict, locatia de<br />
memorie nealocata devine corupta, iar sistemul, de obicei, se blocheaza. Mesajul de eroare tipic este<br />
"This application has performed an illegal operation and is about to shut down."<br />
Unele erori de utilizare a memoriei nu sunt fatale, ceea ce inseamna ca ele nu vor bloca aplicatia sau<br />
sistemul. Aceste erori ii dau utilizatorului optiunea sa continue lucrul sau sa inchida aplicatia. In caz<br />
contrar, aceasta ar putea devina instabila si s-ar putea bloca, cauza pierderea datelor nesalvate.<br />
Cand resursele sistemului de operare Windows ajung la un nivel prea scazut, anumite aplicatii sau<br />
sistemul de operare s-ar putea bloca. Acest tip de eroare indica faptul ca memoria reala si virtuala sunt<br />
aproape complet utilizate. Performanta sistemului va incepe sa de degradeze. Acest lucru se intampla,<br />
de obicei, cand sunt folosite mai multe aplicatii in acelasi timp sau cand sistemul nu a mai fost repornit<br />
de mult timp. In partea dreapta-jos a ecranului exista o zona in care pot fi vizualizate o parte din<br />
aplicatiile care se fla in executie. Aceste aplicatii utilizeaza resursele sistemului si, daca nu sunt<br />
necesare, ar trebui oprite.<br />
19.6.1.4. Probleme la inchiderea calculatorului<br />
Uneori, desi a fost selectata optiunea de oprire a calculatorului, acesta nu se inchide. Aceasta situatie<br />
s-ar putea datora unor aplicatii care se afla inca in executie. Apasand Ctrl+Alt+Del veti putea vedea o<br />
lista cu aplicatiile aflate inca in executie, pe care le veti putea opri manual.<br />
19.6.2. Utilitare pentru diagnosticarea problemelor sistemelor de operare Windows<br />
19.6.2.1. Event Viewer<br />
Event Viewer este folosit pentru a monitoriza sistemul, aplicatiile si evenimentele de securitate.<br />
Evenimentele de sistem includ si initializari corecte sau gresite ale componentelor Windows.<br />
Evenimente legate de aplicatii includ informatii despre aplicatii si performanta lor. Evenimentele de<br />
securitate contin informatii referitoare la securitatea sistemului, precum log-ari, delog-ari, accesarea<br />
fisierelor si directoarelor s.a.<br />
Event Viewer creeaza, de asemenea, categorii pentru evenimentele de sistem sau legate de aplicatii.<br />
Evenimentele de informare indica ca o aplicatie, un serviciu sau un driver au fost incarcate corect.<br />
Evenimentele de atentionare identifica lucruri care ar putea fi daunatoare in viitor. Evenimentele de<br />
eroare indica ca o aplicatie, un serviciu sau un driver nu s-au incarcat cu succes.<br />
19.6.2.2. Fisiere de ajutor si de diagnosticare<br />
Toate sistemele de operare Windows contin un centru de ajutor integrat, cu numeroase facilitati de<br />
diagnosticare pentru activitatile de baza. Pe langa fisierele incluse in sistemul de operare, exista o baza<br />
de date online, pe Internet, cu sfaturi si indicatii pentru diagnosticarea problemelor.<br />
131
132<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Windows XP include o noua facilitate de ajutor, numita Help and Support Center. Pagina principala a<br />
acestuia include legaturi catre utilitare de baza, precum Disk Defragmenter, Network Diagnostics si<br />
Windows Update. Toate aceste utilitare pot fi rulate din pagina respectiva.<br />
19.6.3. Probleme cu aplicatiile de conectare la retea in sistemul de operare Windows<br />
19.6.3.1. Probleme cu driver-ul placii de retea<br />
Este posibil ca driver-ul placii de retea sa aiba o versiune incorecta, sa fie corupt sau incompatibil. In<br />
oricare din aceste situatii, incercati sa obtineti o versiune adecvata de la producatorul placii de retea.<br />
de obicei, driver-ul corect poate fi descarcat de pe site-ul web al producatorului. Daca eroarea este<br />
cauzata de alte conflicte cu sistemul de operare, atunci driver-ul s-ar putea sa functioneze corect daca<br />
este rezolvat conflictul.<br />
19.6.3.2. Setari incorecte ale parametrilor, protocoalelor sau ale proprietatilor acestora<br />
Inainte ca sistemul sa se poate conecta cu succes la retea, trebuie setate corect protocoalele utilizate. In<br />
caz contrar, utilizatorul nu va putea vedea celelalte calculatoare din retea si nu va putea accesa<br />
resursele retelei. Dupa determinarea daca tipul retelei este TCP/IP, IPX/SPX sau altul, accesati<br />
proprietatile protocolului pentru a verifica daca au fost setate corect. Uneori este posibil sa fi fost<br />
instalat protocolul corect, insa setarile adresei IP sa fie gresite. Toate setarile incorecte trebuie<br />
corectate pentru ca reteaua sa poate fi accesata.<br />
19.6.3.3. Selectarea incorecta a serviciilor<br />
Serviciile de retea ofera facilitati suplimentare clientilor retelei. De exemplu, partajarea fisierelor si a<br />
imprimantelor este un serviciu popular in aproape fiecare retea. Daca acest serviciu nu este instalat,<br />
fisierele sau imprimantele nu vor putea fi partajate in retea.<br />
19.6.3.4. Setarea incorecta a numelui calculatorului sau al numelui grupului de lucru<br />
In cazul retelelor Windows, calculatoarele trebuie sa aiba un nume si sa faca parte dintr-un grup de<br />
lucru. Daca acestea sunt setate incorect, atunci sistemul nu va putea accesa reteaua.<br />
19.6.3.5. Utilitarea pentru diagnosticarea problemelor de retea<br />
19.6.3.5.1. Ping<br />
Ping este un utilitar folositpentru a determina daca o adresa IP specifica este accesibila. Functioneaza<br />
prin trimiterea unui pachet la adresa specificata si asteptarea unui raspuns.<br />
19.6.3.5.2. Tracert<br />
Tracert este un utilitar care urmareste un pachet de la calculatorul propriu la un alt calculator din<br />
Internet. El arata statiile intermediare prin care trece pachetul pe drumul pana la destinatie si durata<br />
trecerii prin fiecare statie intermediara. Folositi tracert, de exemplu, in cazul in care paginile web se<br />
incarca greu.<br />
19.6.3.5.3. Ipconfig<br />
Utilitarul Ipconfig permite utilizatorilor vizualizarea setarilor IP de baza ale calculatorului. Pot fi<br />
vizualizate adresa IP, adresa server-ului DNS, a server-ului WINS, a server-ului DHCP si adresa<br />
gateway-ului.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
19.6.3.5.4. Netstat<br />
Utilitarul Netstat afisaza conexiunile TCP/IP curente si informatii despre protocolul utilizat. Netstat<br />
poate afisa si informatii despre traficul de pachete pe interfetele de retea configurate.<br />
19.7. Exercitii<br />
1) Folsirea utilitarului ScanDisk din Windows XP pentru a scana discul C:<br />
Pasul 1. Apasati butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului<br />
Pasul 2. Din meniul afisat, selectati My Computer<br />
Pasul 3. Apsati click dreapta cu mouse-ul deasupra discului C:<br />
Pasul 4. Din meniul afisat, selectati Properties<br />
Pasul 5. In fereastra aparuta, selectati tab-ul Tools<br />
Pasul 6. Apasati butonul Check now<br />
Pasul 7. In fereastra aparuta, bifati ambele optiuni (Automatically fix file system errors si Scan<br />
for and attempt recovery of bad sectors)<br />
Pasul 8. Apasati butonul Start din cadrul aceleiasi ferestre.<br />
Pasul 9. Asteptati pana cand utilitarul termina<br />
verificarea.<br />
2) Accesarea proprietatilor placii de sunet in<br />
Windows XP<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe<br />
butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Faceti click-dreapta cu mouse-ul pe My<br />
Computer.<br />
Pasul 3. Selectati optiunea Properties.<br />
Pasul 4. Selectati tab-ul Hardware.<br />
Pasul 5. Apasati butonul Device Manager.<br />
Pasul 6. Din sectiunea Sound, video and game<br />
controllers selectati placa de sunet si faceti click<br />
dreapta pe ea, alegand apoi optiunea Properties.<br />
Pasul 7. Din fereastra aparuta se pot selecta diverse tab-uri pentru a vizualiza proprietatile placii de<br />
sunet.<br />
133
3) Lansarea in executie a utilitarului Msconfig.<br />
134<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Run.<br />
Pasul 3. Scrieti msconfig si apasati Enter.<br />
Pasul 4. Va aparea o fereastra similara cu cea prezentata in<br />
figura de mai jos.<br />
Pasul 5. Din tab-urile Services puteti selecta serviciile care sa fie pornite la urmatoarea repornire a<br />
sistemului.<br />
Pasul 6. Din tab-ul Startup puteti selecta ce aplicatii sa fie pornite automat la urmatoarea repornire a<br />
sistemului.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
4) Lansarea in executie a Task Manager-ului in Windows XP.<br />
Pasul 1. Apasati Ctrl+Alt+Del. Va aparea o fereastra asemanatoare cu cea din figura de mai jos, unde<br />
sunt afisate aplicatiile aflate in executie.<br />
Pasul 2. Selectati una din aplicatiile aflate in<br />
executie si apoi apasati butonul End Task. Daca<br />
apare o fereastra in care vi se comunica ca<br />
programul nu raspunde, apasati butonul End Now<br />
in aceasta fereastra.<br />
5) Lansarea in executie a utilitarului Event Viewer<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Control Panel.<br />
Pasul 3. Din fereastra aparuta, faceti dublu-click pe Administrative Tools.<br />
Pasul 4. Din fereastra aparuta, faceti dublu-click pe Event Viewer.<br />
135
136<br />
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Pasul 5. Selectati Application din lista afisata in partea stanga a ferestrei pentru a vizualiza<br />
evenimentele recente inregistrate.<br />
6) Pornirea utilitarului pentru oferire de ajutor in Windows XP<br />
Pasul 1. Faceti click stanga cu mouse-ul pe butonul Start din coltul stanga-jos al ecranului.<br />
Pasul 2. Selectati optiunea Help and Support.
Introducere in utilizarea calculatorului<br />
Coordonator:<br />
Nicolae Ţăpuş<br />
Colectiv de redactare:<br />
Emil Sluşanschi<br />
Mugurel Andreica<br />
Laura Duţă<br />
Sorin Simoiu<br />
Eleonora Mocanu<br />
137